NO319062B1 - Bystander suppresjon av autoimmune sykdommer - Google Patents
Bystander suppresjon av autoimmune sykdommer Download PDFInfo
- Publication number
- NO319062B1 NO319062B1 NO19943151A NO943151A NO319062B1 NO 319062 B1 NO319062 B1 NO 319062B1 NO 19943151 A NO19943151 A NO 19943151A NO 943151 A NO943151 A NO 943151A NO 319062 B1 NO319062 B1 NO 319062B1
- Authority
- NO
- Norway
- Prior art keywords
- mbp
- cells
- bystander
- disease
- tgf
- Prior art date
Links
- 208000023275 Autoimmune disease Diseases 0.000 title claims abstract description 58
- 230000001629 suppression Effects 0.000 title description 93
- 239000000427 antigen Substances 0.000 claims description 140
- 108091007433 antigens Proteins 0.000 claims description 140
- 102000036639 antigens Human genes 0.000 claims description 140
- 230000000981 bystander Effects 0.000 claims description 135
- 208000037265 diseases, disorders, signs and symptoms Diseases 0.000 claims description 77
- 201000010099 disease Diseases 0.000 claims description 75
- 108090000765 processed proteins & peptides Proteins 0.000 claims description 44
- 238000011282 treatment Methods 0.000 claims description 33
- 210000000056 organ Anatomy 0.000 claims description 19
- 206010067584 Type 1 diabetes mellitus Diseases 0.000 claims description 15
- 102000051325 Glucagon Human genes 0.000 claims description 14
- 108060003199 Glucagon Proteins 0.000 claims description 14
- MASNOZXLGMXCHN-ZLPAWPGGSA-N glucagon Chemical compound C([C@@H](C(=O)N[C@H](C(=O)N[C@@H](CCC(N)=O)C(=O)N[C@@H](CC=1C2=CC=CC=C2NC=1)C(=O)N[C@@H](CC(C)C)C(=O)N[C@@H](CCSC)C(=O)N[C@@H](CC(N)=O)C(=O)N[C@@H]([C@@H](C)O)C(O)=O)C(C)C)NC(=O)[C@H](CC(O)=O)NC(=O)[C@H](CCC(N)=O)NC(=O)[C@H](C)NC(=O)[C@H](CCCNC(N)=N)NC(=O)[C@H](CCCNC(N)=N)NC(=O)[C@H](CO)NC(=O)[C@H](CC(O)=O)NC(=O)[C@H](CC(C)C)NC(=O)[C@H](CC=1C=CC(O)=CC=1)NC(=O)[C@H](CCCCN)NC(=O)[C@H](CO)NC(=O)[C@H](CC=1C=CC(O)=CC=1)NC(=O)[C@H](CC(O)=O)NC(=O)[C@H](CO)NC(=O)[C@@H](NC(=O)[C@H](CC=1C=CC=CC=1)NC(=O)[C@@H](NC(=O)CNC(=O)[C@H](CCC(N)=O)NC(=O)[C@H](CO)NC(=O)[C@@H](N)CC=1NC=NC=1)[C@@H](C)O)[C@@H](C)O)C1=CC=CC=C1 MASNOZXLGMXCHN-ZLPAWPGGSA-N 0.000 claims description 14
- 229960004666 glucagon Drugs 0.000 claims description 14
- 239000003814 drug Substances 0.000 claims description 13
- 230000001506 immunosuppresive effect Effects 0.000 claims description 12
- 229940079593 drug Drugs 0.000 claims description 11
- 230000008004 immune attack Effects 0.000 claims description 8
- 230000004957 immunoregulator effect Effects 0.000 claims description 5
- 238000004519 manufacturing process Methods 0.000 claims description 5
- 230000002265 prevention Effects 0.000 claims description 3
- 229940126601 medicinal product Drugs 0.000 claims 3
- WHUUTDBJXJRKMK-UHFFFAOYSA-N Glutamic acid Natural products OC(=O)C(N)CCC(O)=O WHUUTDBJXJRKMK-UHFFFAOYSA-N 0.000 claims 1
- 235000013922 glutamic acid Nutrition 0.000 claims 1
- 239000004220 glutamic acid Substances 0.000 claims 1
- 208000026278 immune system disease Diseases 0.000 claims 1
- 241001465754 Metazoa Species 0.000 abstract description 89
- 210000001744 T-lymphocyte Anatomy 0.000 abstract description 53
- 238000000034 method Methods 0.000 abstract description 40
- 239000012634 fragment Substances 0.000 abstract description 20
- 230000001404 mediated effect Effects 0.000 abstract description 13
- 230000001225 therapeutic effect Effects 0.000 abstract description 5
- 230000000069 prophylactic effect Effects 0.000 abstract 1
- KISWVXRQTGLFGD-UHFFFAOYSA-N 2-[[2-[[6-amino-2-[[2-[[2-[[5-amino-2-[[2-[[1-[2-[[6-amino-2-[(2,5-diamino-5-oxopentanoyl)amino]hexanoyl]amino]-5-(diaminomethylideneamino)pentanoyl]pyrrolidine-2-carbonyl]amino]-3-hydroxypropanoyl]amino]-5-oxopentanoyl]amino]-5-(diaminomethylideneamino)p Chemical compound C1CCN(C(=O)C(CCCN=C(N)N)NC(=O)C(CCCCN)NC(=O)C(N)CCC(N)=O)C1C(=O)NC(CO)C(=O)NC(CCC(N)=O)C(=O)NC(CCCN=C(N)N)C(=O)NC(CO)C(=O)NC(CCCCN)C(=O)NC(C(=O)NC(CC(C)C)C(O)=O)CC1=CC=C(O)C=C1 KISWVXRQTGLFGD-UHFFFAOYSA-N 0.000 description 147
- 102000047918 Myelin Basic Human genes 0.000 description 140
- 101710107068 Myelin basic protein Proteins 0.000 description 140
- 210000004027 cell Anatomy 0.000 description 97
- ZRKFYGHZFMAOKI-QMGMOQQFSA-N tgfbeta Chemical compound C([C@H](NC(=O)[C@H](C(C)C)NC(=O)CNC(=O)[C@H](CCC(O)=O)NC(=O)[C@H](CCCNC(N)=N)NC(=O)[C@H](CC(N)=O)NC(=O)[C@H](CC(C)C)NC(=O)[C@H]([C@@H](C)O)NC(=O)[C@H](CCC(O)=O)NC(=O)[C@H]([C@@H](C)O)NC(=O)[C@H](CC(C)C)NC(=O)CNC(=O)[C@H](C)NC(=O)[C@H](CO)NC(=O)[C@H](CCC(N)=O)NC(=O)[C@@H](NC(=O)[C@H](C)NC(=O)[C@H](C)NC(=O)[C@@H](NC(=O)[C@H](CC(C)C)NC(=O)[C@@H](N)CCSC)C(C)C)[C@@H](C)CC)C(=O)N[C@@H]([C@@H](C)O)C(=O)N[C@@H](C(C)C)C(=O)N[C@@H](CC=1C=CC=CC=1)C(=O)N[C@@H](C)C(=O)N1[C@@H](CCC1)C(=O)N[C@@H]([C@@H](C)O)C(=O)N[C@@H](CC(N)=O)C(=O)N[C@@H](CCC(O)=O)C(=O)N[C@@H](C)C(=O)N[C@@H](CC=1C=CC=CC=1)C(=O)N[C@@H](CCCNC(N)=N)C(=O)N[C@@H](C)C(=O)N[C@@H](CC(C)C)C(=O)N1[C@@H](CCC1)C(=O)N1[C@@H](CCC1)C(=O)N[C@@H](CCCNC(N)=N)C(=O)N[C@@H](CCC(O)=O)C(=O)N[C@@H](CCCNC(N)=N)C(=O)N[C@@H](CO)C(=O)N[C@@H](CCCNC(N)=N)C(=O)N[C@@H](CC(C)C)C(=O)N[C@@H](CC(C)C)C(O)=O)C1=CC=C(O)C=C1 ZRKFYGHZFMAOKI-QMGMOQQFSA-N 0.000 description 68
- 102000004887 Transforming Growth Factor beta Human genes 0.000 description 67
- 108090001012 Transforming Growth Factor beta Proteins 0.000 description 67
- 201000002491 encephalomyelitis Diseases 0.000 description 63
- 108010058846 Ovalbumin Proteins 0.000 description 60
- 229940092253 ovalbumin Drugs 0.000 description 60
- 210000001519 tissue Anatomy 0.000 description 36
- 230000000694 effects Effects 0.000 description 33
- 241000700199 Cavia porcellus Species 0.000 description 29
- 101001018322 Sus scrofa Myelin basic protein Proteins 0.000 description 26
- 241000124008 Mammalia Species 0.000 description 25
- 206010053613 Type IV hypersensitivity reaction Diseases 0.000 description 23
- 230000005951 type IV hypersensitivity Effects 0.000 description 23
- 208000027930 type IV hypersensitivity disease Diseases 0.000 description 23
- 102000004196 processed proteins & peptides Human genes 0.000 description 22
- 238000000338 in vitro Methods 0.000 description 20
- 210000004989 spleen cell Anatomy 0.000 description 19
- 239000006228 supernatant Substances 0.000 description 19
- 241000700159 Rattus Species 0.000 description 18
- 102100036011 T-cell surface glycoprotein CD4 Human genes 0.000 description 18
- 150000001875 compounds Chemical class 0.000 description 18
- 230000035611 feeding Effects 0.000 description 18
- 108091003079 Bovine Serum Albumin Proteins 0.000 description 17
- 238000001727 in vivo Methods 0.000 description 17
- 230000004044 response Effects 0.000 description 17
- 239000000443 aerosol Substances 0.000 description 16
- 238000002474 experimental method Methods 0.000 description 16
- 230000001939 inductive effect Effects 0.000 description 16
- 239000002953 phosphate buffered saline Substances 0.000 description 16
- 102000004127 Cytokines Human genes 0.000 description 15
- 108090000695 Cytokines Proteins 0.000 description 15
- 230000003053 immunization Effects 0.000 description 15
- 238000002649 immunization Methods 0.000 description 15
- NOESYZHRGYRDHS-UHFFFAOYSA-N insulin Chemical compound N1C(=O)C(NC(=O)C(CCC(N)=O)NC(=O)C(CCC(O)=O)NC(=O)C(C(C)C)NC(=O)C(NC(=O)CN)C(C)CC)CSSCC(C(NC(CO)C(=O)NC(CC(C)C)C(=O)NC(CC=2C=CC(O)=CC=2)C(=O)NC(CCC(N)=O)C(=O)NC(CC(C)C)C(=O)NC(CCC(O)=O)C(=O)NC(CC(N)=O)C(=O)NC(CC=2C=CC(O)=CC=2)C(=O)NC(CSSCC(NC(=O)C(C(C)C)NC(=O)C(CC(C)C)NC(=O)C(CC=2C=CC(O)=CC=2)NC(=O)C(CC(C)C)NC(=O)C(C)NC(=O)C(CCC(O)=O)NC(=O)C(C(C)C)NC(=O)C(CC(C)C)NC(=O)C(CC=2NC=NC=2)NC(=O)C(CO)NC(=O)CNC2=O)C(=O)NCC(=O)NC(CCC(O)=O)C(=O)NC(CCCNC(N)=N)C(=O)NCC(=O)NC(CC=3C=CC=CC=3)C(=O)NC(CC=3C=CC=CC=3)C(=O)NC(CC=3C=CC(O)=CC=3)C(=O)NC(C(C)O)C(=O)N3C(CCC3)C(=O)NC(CCCCN)C(=O)NC(C)C(O)=O)C(=O)NC(CC(N)=O)C(O)=O)=O)NC(=O)C(C(C)CC)NC(=O)C(CO)NC(=O)C(C(C)O)NC(=O)C1CSSCC2NC(=O)C(CC(C)C)NC(=O)C(NC(=O)C(CCC(N)=O)NC(=O)C(CC(N)=O)NC(=O)C(NC(=O)C(N)CC=1C=CC=CC=1)C(C)C)CC1=CN=CN1 NOESYZHRGYRDHS-UHFFFAOYSA-N 0.000 description 15
- 230000035755 proliferation Effects 0.000 description 15
- 102000004877 Insulin Human genes 0.000 description 14
- 108090001061 Insulin Proteins 0.000 description 14
- 229940098773 bovine serum albumin Drugs 0.000 description 14
- 239000011324 bead Substances 0.000 description 13
- 201000006417 multiple sclerosis Diseases 0.000 description 13
- 230000028993 immune response Effects 0.000 description 11
- 230000001960 triggered effect Effects 0.000 description 11
- 238000010171 animal model Methods 0.000 description 10
- 230000006470 autoimmune attack Effects 0.000 description 10
- 210000003719 b-lymphocyte Anatomy 0.000 description 10
- 239000002609 medium Substances 0.000 description 10
- 239000008194 pharmaceutical composition Substances 0.000 description 10
- 210000002966 serum Anatomy 0.000 description 10
- 241000282414 Homo sapiens Species 0.000 description 9
- 230000001363 autoimmune Effects 0.000 description 9
- 108010045069 keyhole-limpet hemocyanin Proteins 0.000 description 9
- 208000024891 symptom Diseases 0.000 description 9
- 238000012360 testing method Methods 0.000 description 9
- XLYOFNOQVPJJNP-UHFFFAOYSA-N water Substances O XLYOFNOQVPJJNP-UHFFFAOYSA-N 0.000 description 9
- 241000699670 Mus sp. Species 0.000 description 8
- 239000002671 adjuvant Substances 0.000 description 8
- 125000000539 amino acid group Chemical group 0.000 description 8
- 230000006472 autoimmune response Effects 0.000 description 8
- 206010012601 diabetes mellitus Diseases 0.000 description 8
- CGIGDMFJXJATDK-UHFFFAOYSA-N indomethacin Chemical compound CC1=C(CC(O)=O)C2=CC(OC)=CC=C2N1C(=O)C1=CC=C(Cl)C=C1 CGIGDMFJXJATDK-UHFFFAOYSA-N 0.000 description 8
- 239000000203 mixture Substances 0.000 description 8
- 101000982009 Bos taurus Myelin proteolipid protein Proteins 0.000 description 7
- 102000008186 Collagen Human genes 0.000 description 7
- 108010035532 Collagen Proteins 0.000 description 7
- 241000282412 Homo Species 0.000 description 7
- 241000699666 Mus <mouse, genus> Species 0.000 description 7
- 108060008682 Tumor Necrosis Factor Proteins 0.000 description 7
- 102000000852 Tumor Necrosis Factor-alpha Human genes 0.000 description 7
- 150000001413 amino acids Chemical group 0.000 description 7
- 210000004556 brain Anatomy 0.000 description 7
- 229920001436 collagen Polymers 0.000 description 7
- 239000002552 dosage form Substances 0.000 description 7
- 238000002347 injection Methods 0.000 description 7
- 239000007924 injection Substances 0.000 description 7
- 229940125396 insulin Drugs 0.000 description 7
- 238000011694 lewis rat Methods 0.000 description 7
- 206010039073 rheumatoid arthritis Diseases 0.000 description 7
- 102000004388 Interleukin-4 Human genes 0.000 description 6
- 108090000978 Interleukin-4 Proteins 0.000 description 6
- 239000000969 carrier Substances 0.000 description 6
- 230000000875 corresponding effect Effects 0.000 description 6
- 230000006378 damage Effects 0.000 description 6
- XEYBRNLFEZDVAW-ARSRFYASSA-N dinoprostone Chemical compound CCCCC[C@H](O)\C=C\[C@H]1[C@H](O)CC(=O)[C@@H]1C\C=C/CCCC(O)=O XEYBRNLFEZDVAW-ARSRFYASSA-N 0.000 description 6
- 210000000987 immune system Anatomy 0.000 description 6
- 229940028885 interleukin-4 Drugs 0.000 description 6
- 238000001990 intravenous administration Methods 0.000 description 6
- 239000000463 material Substances 0.000 description 6
- 230000007246 mechanism Effects 0.000 description 6
- 239000002245 particle Substances 0.000 description 6
- 210000004988 splenocyte Anatomy 0.000 description 6
- 230000020192 tolerance induction in gut-associated lymphoid tissue Effects 0.000 description 6
- 238000012546 transfer Methods 0.000 description 6
- 241000283690 Bos taurus Species 0.000 description 5
- 108010029485 Protein Isoforms Proteins 0.000 description 5
- 102000001708 Protein Isoforms Human genes 0.000 description 5
- 101710137302 Surface antigen S Proteins 0.000 description 5
- 238000003556 assay Methods 0.000 description 5
- 230000001066 destructive effect Effects 0.000 description 5
- 239000003085 diluting agent Substances 0.000 description 5
- 231100000673 dose–response relationship Toxicity 0.000 description 5
- 230000006698 induction Effects 0.000 description 5
- 230000002757 inflammatory effect Effects 0.000 description 5
- 230000000670 limiting effect Effects 0.000 description 5
- 239000006249 magnetic particle Substances 0.000 description 5
- 239000012528 membrane Substances 0.000 description 5
- 230000003472 neutralizing effect Effects 0.000 description 5
- 102000004169 proteins and genes Human genes 0.000 description 5
- 108090000623 proteins and genes Proteins 0.000 description 5
- 210000000952 spleen Anatomy 0.000 description 5
- 108010033040 Histones Proteins 0.000 description 4
- 239000012980 RPMI-1640 medium Substances 0.000 description 4
- 238000011803 SJL/J (JAX™ mice strain) Methods 0.000 description 4
- 210000000662 T-lymphocyte subset Anatomy 0.000 description 4
- IQFYYKKMVGJFEH-XLPZGREQSA-N Thymidine Chemical compound O=C1NC(=O)C(C)=CN1[C@@H]1O[C@H](CO)[C@@H](O)C1 IQFYYKKMVGJFEH-XLPZGREQSA-N 0.000 description 4
- 230000004913 activation Effects 0.000 description 4
- 230000037396 body weight Effects 0.000 description 4
- 239000006285 cell suspension Substances 0.000 description 4
- 230000008859 change Effects 0.000 description 4
- 230000003111 delayed effect Effects 0.000 description 4
- 230000002222 downregulating effect Effects 0.000 description 4
- 238000009472 formulation Methods 0.000 description 4
- 229960000905 indomethacin Drugs 0.000 description 4
- GZQKNULLWNGMCW-PWQABINMSA-N lipid A (E. coli) Chemical compound O1[C@H](CO)[C@@H](OP(O)(O)=O)[C@H](OC(=O)C[C@@H](CCCCCCCCCCC)OC(=O)CCCCCCCCCCCCC)[C@@H](NC(=O)C[C@@H](CCCCCCCCCCC)OC(=O)CCCCCCCCCCC)[C@@H]1OC[C@@H]1[C@@H](O)[C@H](OC(=O)C[C@H](O)CCCCCCCCCCC)[C@@H](NC(=O)C[C@H](O)CCCCCCCCCCC)[C@@H](OP(O)(O)=O)O1 GZQKNULLWNGMCW-PWQABINMSA-N 0.000 description 4
- 210000003141 lower extremity Anatomy 0.000 description 4
- 210000004072 lung Anatomy 0.000 description 4
- 239000000843 powder Substances 0.000 description 4
- DAEPDZWVDSPTHF-UHFFFAOYSA-M sodium pyruvate Chemical compound [Na+].CC(=O)C([O-])=O DAEPDZWVDSPTHF-UHFFFAOYSA-M 0.000 description 4
- 229910001220 stainless steel Inorganic materials 0.000 description 4
- 239000010935 stainless steel Substances 0.000 description 4
- UCSJYZPVAKXKNQ-HZYVHMACSA-N streptomycin Chemical compound CN[C@H]1[C@H](O)[C@@H](O)[C@H](CO)O[C@H]1O[C@@H]1[C@](C=O)(O)[C@H](C)O[C@H]1O[C@@H]1[C@@H](NC(N)=N)[C@H](O)[C@@H](NC(N)=N)[C@H](O)[C@H]1O UCSJYZPVAKXKNQ-HZYVHMACSA-N 0.000 description 4
- 208000032116 Autoimmune Experimental Encephalomyelitis Diseases 0.000 description 3
- 210000001266 CD8-positive T-lymphocyte Anatomy 0.000 description 3
- 102000012422 Collagen Type I Human genes 0.000 description 3
- 108010022452 Collagen Type I Proteins 0.000 description 3
- 102000000503 Collagen Type II Human genes 0.000 description 3
- 108010041390 Collagen Type II Proteins 0.000 description 3
- 108010074328 Interferon-gamma Proteins 0.000 description 3
- 108010002352 Interleukin-1 Proteins 0.000 description 3
- 102000000589 Interleukin-1 Human genes 0.000 description 3
- 108010002350 Interleukin-2 Proteins 0.000 description 3
- 102000000588 Interleukin-2 Human genes 0.000 description 3
- 101001018320 Mus musculus Myelin basic protein Proteins 0.000 description 3
- 241000283973 Oryctolagus cuniculus Species 0.000 description 3
- 101710137010 Retinol-binding protein 3 Proteins 0.000 description 3
- 102100038247 Retinol-binding protein 3 Human genes 0.000 description 3
- FAPWRFPIFSIZLT-UHFFFAOYSA-M Sodium chloride Chemical compound [Na+].[Cl-] FAPWRFPIFSIZLT-UHFFFAOYSA-M 0.000 description 3
- 230000002159 abnormal effect Effects 0.000 description 3
- 238000004458 analytical method Methods 0.000 description 3
- 230000000890 antigenic effect Effects 0.000 description 3
- 210000004369 blood Anatomy 0.000 description 3
- 239000008280 blood Substances 0.000 description 3
- 239000007975 buffered saline Substances 0.000 description 3
- 239000002775 capsule Substances 0.000 description 3
- 239000012228 culture supernatant Substances 0.000 description 3
- 230000034994 death Effects 0.000 description 3
- 239000012894 fetal calf serum Substances 0.000 description 3
- 230000001976 improved effect Effects 0.000 description 3
- 230000005764 inhibitory process Effects 0.000 description 3
- 238000002372 labelling Methods 0.000 description 3
- 239000007788 liquid Substances 0.000 description 3
- 210000001165 lymph node Anatomy 0.000 description 3
- 210000004698 lymphocyte Anatomy 0.000 description 3
- 210000000207 lymphocyte subset Anatomy 0.000 description 3
- 238000007911 parenteral administration Methods 0.000 description 3
- 230000009696 proliferative response Effects 0.000 description 3
- 238000000746 purification Methods 0.000 description 3
- 230000009467 reduction Effects 0.000 description 3
- 239000007787 solid Substances 0.000 description 3
- 239000000243 solution Substances 0.000 description 3
- 230000002269 spontaneous effect Effects 0.000 description 3
- 238000002560 therapeutic procedure Methods 0.000 description 3
- 230000003827 upregulation Effects 0.000 description 3
- JKMHFZQWWAIEOD-UHFFFAOYSA-N 2-[4-(2-hydroxyethyl)piperazin-1-yl]ethanesulfonic acid Chemical compound OCC[NH+]1CCN(CCS([O-])(=O)=O)CC1 JKMHFZQWWAIEOD-UHFFFAOYSA-N 0.000 description 2
- CSCPPACGZOOCGX-UHFFFAOYSA-N Acetone Chemical compound CC(C)=O CSCPPACGZOOCGX-UHFFFAOYSA-N 0.000 description 2
- 241000894006 Bacteria Species 0.000 description 2
- DWRXFEITVBNRMK-UHFFFAOYSA-N Beta-D-1-Arabinofuranosylthymine Natural products O=C1NC(=O)C(C)=CN1C1C(O)C(O)C(CO)O1 DWRXFEITVBNRMK-UHFFFAOYSA-N 0.000 description 2
- 241000283707 Capra Species 0.000 description 2
- 102000003712 Complement factor B Human genes 0.000 description 2
- 108090000056 Complement factor B Proteins 0.000 description 2
- 108010062580 Concanavalin A Proteins 0.000 description 2
- 241000588724 Escherichia coli Species 0.000 description 2
- 208000009386 Experimental Arthritis Diseases 0.000 description 2
- 239000007995 HEPES buffer Substances 0.000 description 2
- 208000030836 Hashimoto thyroiditis Diseases 0.000 description 2
- 206010062016 Immunosuppression Diseases 0.000 description 2
- 206010021639 Incontinence Diseases 0.000 description 2
- 102000008070 Interferon-gamma Human genes 0.000 description 2
- 108090001030 Lipoproteins Proteins 0.000 description 2
- 102000004895 Lipoproteins Human genes 0.000 description 2
- 206010027926 Monoplegia Diseases 0.000 description 2
- 241000187479 Mycobacterium tuberculosis Species 0.000 description 2
- 102000006386 Myelin Proteins Human genes 0.000 description 2
- 108010083674 Myelin Proteins Proteins 0.000 description 2
- 241000772415 Neovison vison Species 0.000 description 2
- 206010033892 Paraplegia Diseases 0.000 description 2
- 229930182555 Penicillin Natural products 0.000 description 2
- JGSARLDLIJGVTE-MBNYWOFBSA-N Penicillin G Chemical compound N([C@H]1[C@H]2SC([C@@H](N2C1=O)C(O)=O)(C)C)C(=O)CC1=CC=CC=C1 JGSARLDLIJGVTE-MBNYWOFBSA-N 0.000 description 2
- 206010037714 Quadriplegia Diseases 0.000 description 2
- VYPSYNLAJGMNEJ-UHFFFAOYSA-N Silicium dioxide Chemical compound O=[Si]=O VYPSYNLAJGMNEJ-UHFFFAOYSA-N 0.000 description 2
- 238000000692 Student's t-test Methods 0.000 description 2
- 239000004480 active ingredient Substances 0.000 description 2
- 230000001464 adherent effect Effects 0.000 description 2
- 210000000612 antigen-presenting cell Anatomy 0.000 description 2
- 239000012298 atmosphere Substances 0.000 description 2
- LMEKQMALGUDUQG-UHFFFAOYSA-N azathioprine Chemical compound CN1C=NC([N+]([O-])=O)=C1SC1=NC=NC2=C1NC=N2 LMEKQMALGUDUQG-UHFFFAOYSA-N 0.000 description 2
- 230000001580 bacterial effect Effects 0.000 description 2
- IQFYYKKMVGJFEH-UHFFFAOYSA-N beta-L-thymidine Natural products O=C1NC(=O)C(C)=CN1C1OC(CO)C(O)C1 IQFYYKKMVGJFEH-UHFFFAOYSA-N 0.000 description 2
- 230000004071 biological effect Effects 0.000 description 2
- 230000015572 biosynthetic process Effects 0.000 description 2
- 210000005013 brain tissue Anatomy 0.000 description 2
- 210000001638 cerebellum Anatomy 0.000 description 2
- 239000003795 chemical substances by application Substances 0.000 description 2
- 238000000546 chi-square test Methods 0.000 description 2
- 238000010790 dilution Methods 0.000 description 2
- 239000012895 dilution Substances 0.000 description 2
- 238000009826 distribution Methods 0.000 description 2
- 230000003828 downregulation Effects 0.000 description 2
- 239000003937 drug carrier Substances 0.000 description 2
- 239000003995 emulsifying agent Substances 0.000 description 2
- 210000002919 epithelial cell Anatomy 0.000 description 2
- 208000012997 experimental autoimmune encephalomyelitis Diseases 0.000 description 2
- 239000000284 extract Substances 0.000 description 2
- 239000011152 fibreglass Substances 0.000 description 2
- 238000000684 flow cytometry Methods 0.000 description 2
- 230000002496 gastric effect Effects 0.000 description 2
- 238000001502 gel electrophoresis Methods 0.000 description 2
- ZDXPYRJPNDTMRX-UHFFFAOYSA-N glutamine Natural products OC(=O)C(N)CCC(N)=O ZDXPYRJPNDTMRX-UHFFFAOYSA-N 0.000 description 2
- 239000003102 growth factor Substances 0.000 description 2
- 230000035876 healing Effects 0.000 description 2
- 230000002163 immunogen Effects 0.000 description 2
- 230000006872 improvement Effects 0.000 description 2
- 238000000099 in vitro assay Methods 0.000 description 2
- 230000001965 increasing effect Effects 0.000 description 2
- 238000011534 incubation Methods 0.000 description 2
- 239000000411 inducer Substances 0.000 description 2
- 230000028709 inflammatory response Effects 0.000 description 2
- 206010028417 myasthenia gravis Diseases 0.000 description 2
- 210000005012 myelin Anatomy 0.000 description 2
- 229940049954 penicillin Drugs 0.000 description 2
- 238000002360 preparation method Methods 0.000 description 2
- 238000003825 pressing Methods 0.000 description 2
- 230000008569 process Effects 0.000 description 2
- 230000002035 prolonged effect Effects 0.000 description 2
- 230000007115 recruitment Effects 0.000 description 2
- 230000001105 regulatory effect Effects 0.000 description 2
- 230000002207 retinal effect Effects 0.000 description 2
- 150000003839 salts Chemical class 0.000 description 2
- 229940054269 sodium pyruvate Drugs 0.000 description 2
- 239000002904 solvent Substances 0.000 description 2
- 241000894007 species Species 0.000 description 2
- 238000012453 sprague-dawley rat model Methods 0.000 description 2
- 238000007619 statistical method Methods 0.000 description 2
- 229960005322 streptomycin Drugs 0.000 description 2
- 201000000596 systemic lupus erythematosus Diseases 0.000 description 2
- 229940104230 thymidine Drugs 0.000 description 2
- 230000000451 tissue damage Effects 0.000 description 2
- 231100000827 tissue damage Toxicity 0.000 description 2
- 231100000419 toxicity Toxicity 0.000 description 2
- 230000001988 toxicity Effects 0.000 description 2
- 238000002627 tracheal intubation Methods 0.000 description 2
- CVOFKRWYWCSDMA-UHFFFAOYSA-N 2-chloro-n-(2,6-diethylphenyl)-n-(methoxymethyl)acetamide;2,6-dinitro-n,n-dipropyl-4-(trifluoromethyl)aniline Chemical compound CCC1=CC=CC(CC)=C1N(COC)C(=O)CCl.CCCN(CCC)C1=C([N+]([O-])=O)C=C(C(F)(F)F)C=C1[N+]([O-])=O CVOFKRWYWCSDMA-UHFFFAOYSA-N 0.000 description 1
- 210000002237 B-cell of pancreatic islet Anatomy 0.000 description 1
- 210000001239 CD8-positive, alpha-beta cytotoxic T lymphocyte Anatomy 0.000 description 1
- 101100346189 Caenorhabditis elegans mpc-1 gene Proteins 0.000 description 1
- 241000700198 Cavia Species 0.000 description 1
- 241000699800 Cricetinae Species 0.000 description 1
- CMSMOCZEIVJLDB-UHFFFAOYSA-N Cyclophosphamide Chemical compound ClCCN(CCCl)P1(=O)NCCCO1 CMSMOCZEIVJLDB-UHFFFAOYSA-N 0.000 description 1
- 229930105110 Cyclosporin A Natural products 0.000 description 1
- PMATZTZNYRCHOR-CGLBZJNRSA-N Cyclosporin A Chemical compound CC[C@@H]1NC(=O)[C@H]([C@H](O)[C@H](C)C\C=C\C)N(C)C(=O)[C@H](C(C)C)N(C)C(=O)[C@H](CC(C)C)N(C)C(=O)[C@H](CC(C)C)N(C)C(=O)[C@@H](C)NC(=O)[C@H](C)NC(=O)[C@H](CC(C)C)N(C)C(=O)[C@H](C(C)C)NC(=O)[C@H](CC(C)C)N(C)C(=O)CN(C)C1=O PMATZTZNYRCHOR-CGLBZJNRSA-N 0.000 description 1
- 108010036949 Cyclosporine Proteins 0.000 description 1
- 101100125027 Dictyostelium discoideum mhsp70 gene Proteins 0.000 description 1
- 238000002965 ELISA Methods 0.000 description 1
- 108010010803 Gelatin Proteins 0.000 description 1
- WQZGKKKJIJFFOK-GASJEMHNSA-N Glucose Natural products OC[C@H]1OC(O)[C@H](O)[C@@H](O)[C@@H]1O WQZGKKKJIJFFOK-GASJEMHNSA-N 0.000 description 1
- 244000068988 Glycine max Species 0.000 description 1
- 235000010469 Glycine max Nutrition 0.000 description 1
- 102000003886 Glycoproteins Human genes 0.000 description 1
- 108090000288 Glycoproteins Proteins 0.000 description 1
- 101150031823 HSP70 gene Proteins 0.000 description 1
- 206010018852 Haematoma Diseases 0.000 description 1
- 102000002812 Heat-Shock Proteins Human genes 0.000 description 1
- 108010004889 Heat-Shock Proteins Proteins 0.000 description 1
- 241000238631 Hexapoda Species 0.000 description 1
- 101000976075 Homo sapiens Insulin Proteins 0.000 description 1
- 206010061218 Inflammation Diseases 0.000 description 1
- 108010064593 Intercellular Adhesion Molecule-1 Proteins 0.000 description 1
- 102100037877 Intercellular adhesion molecule 1 Human genes 0.000 description 1
- 102100037850 Interferon gamma Human genes 0.000 description 1
- 108090001005 Interleukin-6 Proteins 0.000 description 1
- 102000004889 Interleukin-6 Human genes 0.000 description 1
- 206010023230 Joint stiffness Diseases 0.000 description 1
- 206010023232 Joint swelling Diseases 0.000 description 1
- FBOZXECLQNJBKD-ZDUSSCGKSA-N L-methotrexate Chemical compound C=1N=C2N=C(N)N=C(N)C2=NC=1CN(C)C1=CC=C(C(=O)N[C@@H](CCC(O)=O)C(O)=O)C=C1 FBOZXECLQNJBKD-ZDUSSCGKSA-N 0.000 description 1
- 239000004472 Lysine Substances 0.000 description 1
- FQISKWAFAHGMGT-SGJOWKDISA-M Methylprednisolone sodium succinate Chemical compound [Na+].C([C@@]12C)=CC(=O)C=C1[C@@H](C)C[C@@H]1[C@@H]2[C@@H](O)C[C@]2(C)[C@@](O)(C(=O)COC(=O)CCC([O-])=O)CC[C@H]21 FQISKWAFAHGMGT-SGJOWKDISA-M 0.000 description 1
- 101000981991 Mus musculus Myelin proteolipid protein Proteins 0.000 description 1
- 101001135737 Mus musculus Parathyroid hormone-related protein Proteins 0.000 description 1
- 101000619799 Mus musculus Peroxiredoxin-5, mitochondrial Proteins 0.000 description 1
- 206010028980 Neoplasm Diseases 0.000 description 1
- 241000282577 Pan troglodytes Species 0.000 description 1
- 108010033276 Peptide Fragments Proteins 0.000 description 1
- 102000007079 Peptide Fragments Human genes 0.000 description 1
- 241000276498 Pollachius virens Species 0.000 description 1
- 108010005991 Pork Regular Insulin Proteins 0.000 description 1
- 108010010974 Proteolipids Proteins 0.000 description 1
- 102000016202 Proteolipids Human genes 0.000 description 1
- 108020004511 Recombinant DNA Proteins 0.000 description 1
- 208000001647 Renal Insufficiency Diseases 0.000 description 1
- 241000283984 Rodentia Species 0.000 description 1
- 240000004808 Saccharomyces cerevisiae Species 0.000 description 1
- 241000607142 Salmonella Species 0.000 description 1
- 206010070834 Sensitisation Diseases 0.000 description 1
- 229920002472 Starch Polymers 0.000 description 1
- -1 Steroid compounds Chemical class 0.000 description 1
- 206010042618 Surgical procedure repeated Diseases 0.000 description 1
- 241000282898 Sus scrofa Species 0.000 description 1
- 101000952686 Sus scrofa Dephospho-CoA kinase Proteins 0.000 description 1
- 230000006044 T cell activation Effects 0.000 description 1
- 230000006052 T cell proliferation Effects 0.000 description 1
- 102000046299 Transforming Growth Factor beta1 Human genes 0.000 description 1
- 102000009618 Transforming Growth Factors Human genes 0.000 description 1
- 108010009583 Transforming Growth Factors Proteins 0.000 description 1
- 101800002279 Transforming growth factor beta-1 Proteins 0.000 description 1
- 101710162629 Trypsin inhibitor Proteins 0.000 description 1
- 229940122618 Trypsin inhibitor Drugs 0.000 description 1
- 241000700605 Viruses Species 0.000 description 1
- 239000002253 acid Substances 0.000 description 1
- 230000003044 adaptive effect Effects 0.000 description 1
- VREFGVBLTWBCJP-UHFFFAOYSA-N alprazolam Chemical compound C12=CC(Cl)=CC=C2N2C(C)=NN=C2CN=C1C1=CC=CC=C1 VREFGVBLTWBCJP-UHFFFAOYSA-N 0.000 description 1
- 230000000417 anti-transforming effect Effects 0.000 description 1
- 208000037908 antibody-mediated disorder Diseases 0.000 description 1
- 239000007864 aqueous solution Substances 0.000 description 1
- 230000000599 auto-anti-genic effect Effects 0.000 description 1
- 229960002170 azathioprine Drugs 0.000 description 1
- 230000008901 benefit Effects 0.000 description 1
- 239000000440 bentonite Substances 0.000 description 1
- 229910000278 bentonite Inorganic materials 0.000 description 1
- SVPXDRXYRYOSEX-UHFFFAOYSA-N bentoquatam Chemical compound O.O=[Si]=O.O=[Al]O[Al]=O SVPXDRXYRYOSEX-UHFFFAOYSA-N 0.000 description 1
- 230000027455 binding Effects 0.000 description 1
- 229960000074 biopharmaceutical Drugs 0.000 description 1
- 230000000903 blocking effect Effects 0.000 description 1
- 210000000988 bone and bone Anatomy 0.000 description 1
- 210000000621 bronchi Anatomy 0.000 description 1
- 239000012159 carrier gas Substances 0.000 description 1
- 230000015556 catabolic process Effects 0.000 description 1
- 210000004970 cd4 cell Anatomy 0.000 description 1
- 230000003915 cell function Effects 0.000 description 1
- 230000004663 cell proliferation Effects 0.000 description 1
- 238000001516 cell proliferation assay Methods 0.000 description 1
- 230000001413 cellular effect Effects 0.000 description 1
- 230000007969 cellular immunity Effects 0.000 description 1
- 239000001913 cellulose Substances 0.000 description 1
- 229920002678 cellulose Polymers 0.000 description 1
- 210000001175 cerebrospinal fluid Anatomy 0.000 description 1
- 239000003153 chemical reaction reagent Substances 0.000 description 1
- 238000011260 co-administration Methods 0.000 description 1
- 230000002596 correlated effect Effects 0.000 description 1
- 229960004397 cyclophosphamide Drugs 0.000 description 1
- 231100000433 cytotoxic Toxicity 0.000 description 1
- 230000001472 cytotoxic effect Effects 0.000 description 1
- 230000001419 dependent effect Effects 0.000 description 1
- 238000001514 detection method Methods 0.000 description 1
- 239000008121 dextrose Substances 0.000 description 1
- LOKCTEFSRHRXRJ-UHFFFAOYSA-I dipotassium trisodium dihydrogen phosphate hydrogen phosphate dichloride Chemical compound P(=O)(O)(O)[O-].[K+].P(=O)(O)([O-])[O-].[Na+].[Na+].[Cl-].[K+].[Cl-].[Na+] LOKCTEFSRHRXRJ-UHFFFAOYSA-I 0.000 description 1
- 101150052825 dnaK gene Proteins 0.000 description 1
- 239000000428 dust Substances 0.000 description 1
- 230000001712 encephalitogenic effect Effects 0.000 description 1
- 230000003511 endothelial effect Effects 0.000 description 1
- 239000002158 endotoxin Substances 0.000 description 1
- 238000005516 engineering process Methods 0.000 description 1
- 239000002702 enteric coating Substances 0.000 description 1
- 238000009505 enteric coating Methods 0.000 description 1
- 239000003797 essential amino acid Substances 0.000 description 1
- 235000020776 essential amino acid Nutrition 0.000 description 1
- 239000000945 filler Substances 0.000 description 1
- 238000001914 filtration Methods 0.000 description 1
- 230000037406 food intake Effects 0.000 description 1
- 230000006870 function Effects 0.000 description 1
- 229940044627 gamma-interferon Drugs 0.000 description 1
- 210000004051 gastric juice Anatomy 0.000 description 1
- 239000008273 gelatin Substances 0.000 description 1
- 229920000159 gelatin Polymers 0.000 description 1
- 235000019322 gelatine Nutrition 0.000 description 1
- 235000011852 gelatine desserts Nutrition 0.000 description 1
- 238000003306 harvesting Methods 0.000 description 1
- 210000002865 immune cell Anatomy 0.000 description 1
- 230000000899 immune system response Effects 0.000 description 1
- 230000006028 immune-suppresssive effect Effects 0.000 description 1
- 229960003444 immunosuppressant agent Drugs 0.000 description 1
- 239000003018 immunosuppressive agent Substances 0.000 description 1
- 238000009169 immunotherapy Methods 0.000 description 1
- 229940073062 imuran Drugs 0.000 description 1
- 229940060367 inert ingredients Drugs 0.000 description 1
- 208000015181 infectious disease Diseases 0.000 description 1
- 210000004969 inflammatory cell Anatomy 0.000 description 1
- 230000004054 inflammatory process Effects 0.000 description 1
- 239000004615 ingredient Substances 0.000 description 1
- PBGKTOXHQIOBKM-FHFVDXKLSA-N insulin (human) Chemical compound C([C@@H](C(=O)N[C@@H](CC(C)C)C(=O)N[C@H]1CSSC[C@H]2C(=O)N[C@H](C(=O)N[C@@H](CO)C(=O)N[C@H](C(=O)N[C@H](C(N[C@@H](CO)C(=O)N[C@@H](CC(C)C)C(=O)N[C@@H](CC=3C=CC(O)=CC=3)C(=O)N[C@@H](CCC(N)=O)C(=O)N[C@@H](CC(C)C)C(=O)N[C@@H](CCC(O)=O)C(=O)N[C@@H](CC(N)=O)C(=O)N[C@@H](CC=3C=CC(O)=CC=3)C(=O)N[C@@H](CSSC[C@H](NC(=O)[C@H](C(C)C)NC(=O)[C@H](CC(C)C)NC(=O)[C@H](CC=3C=CC(O)=CC=3)NC(=O)[C@H](CC(C)C)NC(=O)[C@H](C)NC(=O)[C@H](CCC(O)=O)NC(=O)[C@H](C(C)C)NC(=O)[C@H](CC(C)C)NC(=O)[C@H](CC=3NC=NC=3)NC(=O)[C@H](CO)NC(=O)CNC1=O)C(=O)NCC(=O)N[C@@H](CCC(O)=O)C(=O)N[C@@H](CCCNC(N)=N)C(=O)NCC(=O)N[C@@H](CC=1C=CC=CC=1)C(=O)N[C@@H](CC=1C=CC=CC=1)C(=O)N[C@@H](CC=1C=CC(O)=CC=1)C(=O)N[C@@H]([C@@H](C)O)C(=O)N1[C@@H](CCC1)C(=O)N[C@@H](CCCCN)C(=O)N[C@@H]([C@@H](C)O)C(O)=O)C(=O)N[C@@H](CC(N)=O)C(O)=O)=O)CSSC[C@@H](C(N2)=O)NC(=O)[C@H](CCC(N)=O)NC(=O)[C@H](CCC(O)=O)NC(=O)[C@H](C(C)C)NC(=O)[C@@H](NC(=O)CN)[C@@H](C)CC)[C@@H](C)CC)[C@@H](C)O)NC(=O)[C@H](CCC(N)=O)NC(=O)[C@H](CC(N)=O)NC(=O)[C@@H](NC(=O)[C@@H](N)CC=1C=CC=CC=1)C(C)C)C1=CN=CN1 PBGKTOXHQIOBKM-FHFVDXKLSA-N 0.000 description 1
- 229960003130 interferon gamma Drugs 0.000 description 1
- 230000000968 intestinal effect Effects 0.000 description 1
- 210000004153 islets of langerhan Anatomy 0.000 description 1
- 238000002955 isolation Methods 0.000 description 1
- 210000003734 kidney Anatomy 0.000 description 1
- 201000006370 kidney failure Diseases 0.000 description 1
- 231100001231 less toxic Toxicity 0.000 description 1
- 210000000265 leukocyte Anatomy 0.000 description 1
- 229920006008 lipopolysaccharide Polymers 0.000 description 1
- 210000002540 macrophage Anatomy 0.000 description 1
- 230000007257 malfunction Effects 0.000 description 1
- 230000036210 malignancy Effects 0.000 description 1
- 210000004962 mammalian cell Anatomy 0.000 description 1
- 239000003550 marker Substances 0.000 description 1
- 238000005259 measurement Methods 0.000 description 1
- 230000010534 mechanism of action Effects 0.000 description 1
- 229960000485 methotrexate Drugs 0.000 description 1
- 229960004584 methylprednisolone Drugs 0.000 description 1
- 210000004877 mucosa Anatomy 0.000 description 1
- 210000000822 natural killer cell Anatomy 0.000 description 1
- 231100000252 nontoxic Toxicity 0.000 description 1
- 230000003000 nontoxic effect Effects 0.000 description 1
- 239000008203 oral pharmaceutical composition Substances 0.000 description 1
- 210000000496 pancreas Anatomy 0.000 description 1
- 230000001769 paralizing effect Effects 0.000 description 1
- 244000052769 pathogen Species 0.000 description 1
- 230000037361 pathway Effects 0.000 description 1
- KHIWWQKSHDUIBK-UHFFFAOYSA-N periodic acid Chemical compound OI(=O)(=O)=O KHIWWQKSHDUIBK-UHFFFAOYSA-N 0.000 description 1
- 210000001986 peyer's patch Anatomy 0.000 description 1
- 239000006187 pill Substances 0.000 description 1
- 210000002826 placenta Anatomy 0.000 description 1
- 229920000515 polycarbonate Polymers 0.000 description 1
- 239000004417 polycarbonate Substances 0.000 description 1
- 229920000642 polymer Polymers 0.000 description 1
- 239000011148 porous material Substances 0.000 description 1
- 230000003389 potentiating effect Effects 0.000 description 1
- 229960004618 prednisone Drugs 0.000 description 1
- XOFYZVNMUHMLCC-ZPOLXVRWSA-N prednisone Chemical compound O=C1C=C[C@]2(C)[C@H]3C(=O)C[C@](C)([C@@](CC4)(O)C(=O)CO)[C@@H]4[C@@H]3CCC2=C1 XOFYZVNMUHMLCC-ZPOLXVRWSA-N 0.000 description 1
- 230000003449 preventive effect Effects 0.000 description 1
- 230000002062 proliferating effect Effects 0.000 description 1
- 238000011321 prophylaxis Methods 0.000 description 1
- 239000002089 prostaglandin antagonist Substances 0.000 description 1
- 230000001681 protective effect Effects 0.000 description 1
- 238000010298 pulverizing process Methods 0.000 description 1
- 108020003175 receptors Proteins 0.000 description 1
- 238000011084 recovery Methods 0.000 description 1
- 230000000306 recurrent effect Effects 0.000 description 1
- 230000002829 reductive effect Effects 0.000 description 1
- 238000009877 rendering Methods 0.000 description 1
- 238000011160 research Methods 0.000 description 1
- 210000001525 retina Anatomy 0.000 description 1
- 230000002441 reversible effect Effects 0.000 description 1
- 238000010079 rubber tapping Methods 0.000 description 1
- 238000012216 screening Methods 0.000 description 1
- 230000008313 sensitization Effects 0.000 description 1
- 230000001235 sensitizing effect Effects 0.000 description 1
- 239000012679 serum free medium Substances 0.000 description 1
- 239000000377 silicon dioxide Substances 0.000 description 1
- 210000000813 small intestine Anatomy 0.000 description 1
- 239000011780 sodium chloride Substances 0.000 description 1
- 230000003381 solubilizing effect Effects 0.000 description 1
- 210000000273 spinal nerve root Anatomy 0.000 description 1
- 230000003393 splenic effect Effects 0.000 description 1
- 239000007921 spray Substances 0.000 description 1
- 238000010186 staining Methods 0.000 description 1
- 239000008107 starch Substances 0.000 description 1
- 235000019698 starch Nutrition 0.000 description 1
- 230000000638 stimulation Effects 0.000 description 1
- 210000002784 stomach Anatomy 0.000 description 1
- 239000013589 supplement Substances 0.000 description 1
- 238000013268 sustained release Methods 0.000 description 1
- 239000012730 sustained-release form Substances 0.000 description 1
- 239000006188 syrup Substances 0.000 description 1
- 235000020357 syrup Nutrition 0.000 description 1
- 230000008685 targeting Effects 0.000 description 1
- 230000001131 transforming effect Effects 0.000 description 1
- 239000002753 trypsin inhibitor Substances 0.000 description 1
- 201000008827 tuberculosis Diseases 0.000 description 1
- 230000003442 weekly effect Effects 0.000 description 1
Classifications
-
- A—HUMAN NECESSITIES
- A61—MEDICAL OR VETERINARY SCIENCE; HYGIENE
- A61K—PREPARATIONS FOR MEDICAL, DENTAL OR TOILETRY PURPOSES
- A61K38/00—Medicinal preparations containing peptides
- A61K38/16—Peptides having more than 20 amino acids; Gastrins; Somatostatins; Melanotropins; Derivatives thereof
- A61K38/17—Peptides having more than 20 amino acids; Gastrins; Somatostatins; Melanotropins; Derivatives thereof from animals; from humans
- A61K38/1703—Peptides having more than 20 amino acids; Gastrins; Somatostatins; Melanotropins; Derivatives thereof from animals; from humans from vertebrates
- A61K38/1709—Peptides having more than 20 amino acids; Gastrins; Somatostatins; Melanotropins; Derivatives thereof from animals; from humans from vertebrates from mammals
-
- A—HUMAN NECESSITIES
- A61—MEDICAL OR VETERINARY SCIENCE; HYGIENE
- A61K—PREPARATIONS FOR MEDICAL, DENTAL OR TOILETRY PURPOSES
- A61K39/00—Medicinal preparations containing antigens or antibodies
-
- A—HUMAN NECESSITIES
- A61—MEDICAL OR VETERINARY SCIENCE; HYGIENE
- A61K—PREPARATIONS FOR MEDICAL, DENTAL OR TOILETRY PURPOSES
- A61K38/00—Medicinal preparations containing peptides
-
- A—HUMAN NECESSITIES
- A61—MEDICAL OR VETERINARY SCIENCE; HYGIENE
- A61K—PREPARATIONS FOR MEDICAL, DENTAL OR TOILETRY PURPOSES
- A61K38/00—Medicinal preparations containing peptides
- A61K38/16—Peptides having more than 20 amino acids; Gastrins; Somatostatins; Melanotropins; Derivatives thereof
- A61K38/17—Peptides having more than 20 amino acids; Gastrins; Somatostatins; Melanotropins; Derivatives thereof from animals; from humans
- A61K38/22—Hormones
- A61K38/26—Glucagons
-
- A—HUMAN NECESSITIES
- A61—MEDICAL OR VETERINARY SCIENCE; HYGIENE
- A61K—PREPARATIONS FOR MEDICAL, DENTAL OR TOILETRY PURPOSES
- A61K38/00—Medicinal preparations containing peptides
- A61K38/16—Peptides having more than 20 amino acids; Gastrins; Somatostatins; Melanotropins; Derivatives thereof
- A61K38/17—Peptides having more than 20 amino acids; Gastrins; Somatostatins; Melanotropins; Derivatives thereof from animals; from humans
- A61K38/22—Hormones
- A61K38/28—Insulins
-
- A—HUMAN NECESSITIES
- A61—MEDICAL OR VETERINARY SCIENCE; HYGIENE
- A61K—PREPARATIONS FOR MEDICAL, DENTAL OR TOILETRY PURPOSES
- A61K38/00—Medicinal preparations containing peptides
- A61K38/16—Peptides having more than 20 amino acids; Gastrins; Somatostatins; Melanotropins; Derivatives thereof
- A61K38/17—Peptides having more than 20 amino acids; Gastrins; Somatostatins; Melanotropins; Derivatives thereof from animals; from humans
- A61K38/39—Connective tissue peptides, e.g. collagen, elastin, laminin, fibronectin, vitronectin, cold insoluble globulin [CIG]
-
- A—HUMAN NECESSITIES
- A61—MEDICAL OR VETERINARY SCIENCE; HYGIENE
- A61K—PREPARATIONS FOR MEDICAL, DENTAL OR TOILETRY PURPOSES
- A61K39/00—Medicinal preparations containing antigens or antibodies
- A61K39/0005—Vertebrate antigens
- A61K39/0008—Antigens related to auto-immune diseases; Preparations to induce self-tolerance
-
- A—HUMAN NECESSITIES
- A61—MEDICAL OR VETERINARY SCIENCE; HYGIENE
- A61P—SPECIFIC THERAPEUTIC ACTIVITY OF CHEMICAL COMPOUNDS OR MEDICINAL PREPARATIONS
- A61P27/00—Drugs for disorders of the senses
- A61P27/02—Ophthalmic agents
-
- A—HUMAN NECESSITIES
- A61—MEDICAL OR VETERINARY SCIENCE; HYGIENE
- A61P—SPECIFIC THERAPEUTIC ACTIVITY OF CHEMICAL COMPOUNDS OR MEDICINAL PREPARATIONS
- A61P29/00—Non-central analgesic, antipyretic or antiinflammatory agents, e.g. antirheumatic agents; Non-steroidal antiinflammatory drugs [NSAID]
-
- A—HUMAN NECESSITIES
- A61—MEDICAL OR VETERINARY SCIENCE; HYGIENE
- A61P—SPECIFIC THERAPEUTIC ACTIVITY OF CHEMICAL COMPOUNDS OR MEDICINAL PREPARATIONS
- A61P3/00—Drugs for disorders of the metabolism
- A61P3/08—Drugs for disorders of the metabolism for glucose homeostasis
-
- A—HUMAN NECESSITIES
- A61—MEDICAL OR VETERINARY SCIENCE; HYGIENE
- A61P—SPECIFIC THERAPEUTIC ACTIVITY OF CHEMICAL COMPOUNDS OR MEDICINAL PREPARATIONS
- A61P3/00—Drugs for disorders of the metabolism
- A61P3/08—Drugs for disorders of the metabolism for glucose homeostasis
- A61P3/10—Drugs for disorders of the metabolism for glucose homeostasis for hyperglycaemia, e.g. antidiabetics
-
- A—HUMAN NECESSITIES
- A61—MEDICAL OR VETERINARY SCIENCE; HYGIENE
- A61P—SPECIFIC THERAPEUTIC ACTIVITY OF CHEMICAL COMPOUNDS OR MEDICINAL PREPARATIONS
- A61P37/00—Drugs for immunological or allergic disorders
-
- C—CHEMISTRY; METALLURGY
- C07—ORGANIC CHEMISTRY
- C07K—PEPTIDES
- C07K14/00—Peptides having more than 20 amino acids; Gastrins; Somatostatins; Melanotropins; Derivatives thereof
- C07K14/435—Peptides having more than 20 amino acids; Gastrins; Somatostatins; Melanotropins; Derivatives thereof from animals; from humans
- C07K14/46—Peptides having more than 20 amino acids; Gastrins; Somatostatins; Melanotropins; Derivatives thereof from animals; from humans from vertebrates
- C07K14/47—Peptides having more than 20 amino acids; Gastrins; Somatostatins; Melanotropins; Derivatives thereof from animals; from humans from vertebrates from mammals
- C07K14/4701—Peptides having more than 20 amino acids; Gastrins; Somatostatins; Melanotropins; Derivatives thereof from animals; from humans from vertebrates from mammals not used
- C07K14/4713—Autoimmune diseases, e.g. Insulin-dependent diabetes mellitus, multiple sclerosis, rheumathoid arthritis, systemic lupus erythematosus; Autoantigens
Landscapes
- Health & Medical Sciences (AREA)
- Life Sciences & Earth Sciences (AREA)
- Chemical & Material Sciences (AREA)
- General Health & Medical Sciences (AREA)
- Medicinal Chemistry (AREA)
- Public Health (AREA)
- Animal Behavior & Ethology (AREA)
- Veterinary Medicine (AREA)
- Pharmacology & Pharmacy (AREA)
- Engineering & Computer Science (AREA)
- Immunology (AREA)
- Bioinformatics & Cheminformatics (AREA)
- Epidemiology (AREA)
- Proteomics, Peptides & Aminoacids (AREA)
- Zoology (AREA)
- Gastroenterology & Hepatology (AREA)
- Organic Chemistry (AREA)
- Diabetes (AREA)
- Endocrinology (AREA)
- Rheumatology (AREA)
- Nuclear Medicine, Radiotherapy & Molecular Imaging (AREA)
- General Chemical & Material Sciences (AREA)
- Chemical Kinetics & Catalysis (AREA)
- Hematology (AREA)
- Mycology (AREA)
- Microbiology (AREA)
- Biochemistry (AREA)
- Biomedical Technology (AREA)
- Genetics & Genomics (AREA)
- Molecular Biology (AREA)
- Obesity (AREA)
- Biophysics (AREA)
- Toxicology (AREA)
- Rehabilitation Therapy (AREA)
- Emergency Medicine (AREA)
- Marine Sciences & Fisheries (AREA)
- Ophthalmology & Optometry (AREA)
- Pain & Pain Management (AREA)
- Medicines That Contain Protein Lipid Enzymes And Other Medicines (AREA)
- Medicines Containing Antibodies Or Antigens For Use As Internal Diagnostic Agents (AREA)
Abstract
En fremgangsmåte for behandling av autoimmune sykdommer i pattedyr som omfatter administrering til pattedyr en effektiv mengde for behandling av sykdommene med et tilstedeværende antigen, idet antigenet som utløser frigjøringen av transformerende vekstfaktor beta (TGF-P) ved et locus i kroppen til pattedyrene hvor T-cellene som bidrar til autoimmun respons undertrykker. T-cellenes bidrag til sykdommen. Sammensetninger omfattende tilstedeværende antigener nyttige for behandling av autoimmune sykdommer i pattedyr og farmasøytiske formuleringer derav er også beskrevet.
Description
Foreliggende oppfinnelse vedrører en forbedring ved behandling av autoimmune sykdommer. Oppfinnelsen er rettet mot anvendelse av bystander antigener (dvs. antigener som undertrykker celler involvert i den autoimmune prosessen) for behandling av autoimmune sykdommer og bruk av glucagon, spesielt for behandling av type 1 diabetes.
Autoimmune sykdommer er kjennetegnet ved en unormal immunrespons rettet mot normale autologe (selv) vev.
Basert på typen av supranormalimmunrespons som er involvert kan autoimmune sykdommer i pattedyr generelt bli klassifisert i en av to forskjellige kategorier: celle-mediert (dvs. T celle-mediert) eller antistoff-medierte forstyrrelser. Ikke-begrensende eksempler på celle-medierte autoimmune sykdommer innbefatter multippel sklerose (MS) reumatoid artritis (RA), autoimmun tyroiditis (AT), diabetes mellitus (begynnende hos barn eller type 1 diabetes) og autoimmun uveoretinitis (AUR). Antistoff-medierte autoimmune sykdommer innbefatter myasthenia gravis (MG) og systemisk lupus erythematosus (SLE).
Begge kategorier av autoimmunsykdommer blir for tiden behandlet med medikamenter som undertrykker immunresponsene på en uspesifikk måte, dvs. medikamenter som kan undertrykke selektivt den unormale immunresponsen. Ikke-begrensende eksempler på slike medikamenter innbefatter methotreksat, cyklofosfamid, Imuran (asatioprin) og cyklosporin A. Stereoidforbindelser så som prednison og metylprednisolon (også uspesifikke immunundertrykkende midler) blir også anvendt i mange tilfeller. Alle disse for tiden anvendte medikamentene har begrensende effektivitet både overfor celle- og antistoff-medierte autoimmunsykdommer. Slike medikamenter har videre signifikant toksisitet og andre bivirkninger og induserer til slutt "global" immunsuppresjon i individer som blir behandlet. Forlenget behandling med medikamentene nedregulerer derfor den normale beskyttende immunresponsen overfor patogener og øker derfor risikoen for infeksjoner. Pasienter utsatt for forlenget global immunsuppresjon har i tillegg øket risiko for å utvikle alvorlige medisinske komplikasjoner etter behandlingen, så som malignheter, nyresvikt og diabetes.
Patentpublikasjonen NO 920127 (WO 9101222) beskriver en fremgangsmåte for behandling eller forhindring av autoimmun ovioretinitis i pattedyr. Foreliggende oppfinnelse viser oral administrering av S-Ag som et retinalt autoantigen. S-AG er imidlertid et autoantigen i S-Ag EAU-modellen og er derfor intet bystander antigen som vist i den foreliggende oppfinnelsen. Den foreliggende oppfinnelsen anvender bystander antigen som ikke er autoantigener og derfor er den foreliggende oppfinnelse ny og skiller seg vesentlig fra nevnte publikasjon.
Miller et al., PNAS 1992,89; 421-425, Miller et al., J Exp Med 1991,174; 791-798 og Karpus et al., J. Immun 1991, 146; 1163-1168 beskriver TGF-pl avhengig suppresjon av MBP-indusert EAE ved anvendelse av administrering av MBP (oralt eller parenteralt) til Lewis-rotter. Også i dette tilfellet kan det nevnes at MBP er et autoantigen i den MBP-induserte EAE-modellen og intet bystander antigen som vist i den foreliggende oppfinnelsen. I foreliggende oppfinnelse er det en forutsetning at det forede antigenet ikke er det samme som antigenet som anvendes for å indusere en sykdom. Nevnte publikasjoner (spesielt Miller et al., i Exp Med 1991,174; 791-798) viser den orale administreringen av OVA og BS A. Imidlertid er disse bystander antigener ikke organ- eller vevsspesifikke, og er således forskjellig fra bystander antigenene som anvendes i forbindelse med den foreliggende oppfinnelsen. Karpus et al. omhandler på ingen måte oralt indusert bystander suppresjon, fordi dyrene som anvendes i forsøkene ikke fores med et hvilket som helst antigen. Således er det helt tydelig at foreliggende oppfinnelse er ny og skiller seg vesentlig fra den kjente teknikken.
I et forsøk på å løse ulempene ved konvensjonelle behandlinger for autoimmun sykdom har oppfinnerne og medarbeiderne tilveiebrakt fremgangsmåter og farmasøytiske formuleringer som er nyttige for behandling av autoimmune sykdommer basert på konseptet med oral tolerering (eller tolerering ved inhalering) ved anvendelse som tolereringsmidler autoantigener, eller sykdomssuppresive fragmenter eller analoger av autoantigener alene eller i kombinasjon med såkalte "synergister", dvs. forbindelser som forsterker tolereringseffekten til autoantigenene.
Autoantigener er antigener som normalt finnes innenfor og som er spesifikke for et organ eller vev under autoimmunt angrep som i seg selv er primære mål for autoimmun respons.
Til tross for at ovennevnte fremgangsmåter og farmasøytiske formuleringer representerer en vesentlig forbedring ved behandling av autoimmune sykdommer er deres terapeutiske tilgjengelighet forsinket på grunn av at i hvert tilfelle må de spesifikke autoantigenene som er involvert i å utløse og opprettholde sykdomstilstanden bli identifisert. De spesifikke forbindelsene som er utsatt for angrep fra immunsystemet må derfor bli bestemt. I mange tilfeller er dette både vanskelig og tidkrevende. Mere enn ett autoantigen kan f.eks. bli utsatt for autoimmunt angrep ved et visst tidspunkt og identifisering av autoantigenet(ene) kan forandres når sykdommen progressivt ødelegger mer og mer av vevet som er involvert.
Det som er nødvendig innenfor dette fagområdet er derfor forbedrede midler, fremgangsmåter og sammensetninger for behandling av individer som lider av autoimmune sykdommer som vil være letter tilgjengelige for terapeutiske anvendelser, f.eks. som ikke på forhånd vil kreve identifikasjon er av autoantigenene. Det er også et behov innenfor fagområdet for ytterligere fremgangsmåter og sammensetninger for behandling av autoimmun sykdom, hvor fremgangsmåtene og sammensetningene kan bli anvendt i tillegg til eller i stedet for autoantigenene.
Det er videre et behov for å utlede mekanismene hvori gjennom autoimmune sykdommer kan bli bekjempet og for identifisering av nye fremgangsmåter og sammensetninger i lys av disse nye kunnskapene som kan bli anvendt for å bekjempe autoimmune sykdommer.
En hensikt ifølge, og fokus av, foreliggende oppfinnelse er å anvende et bystander antigen for fremstilling av et oralt eller inhalerbart legemiddel for behandling av eller forebygging av en autoimmun sykdom hos et individ, hvor det nevnte bystander antigen er spesifikt til et organ eller vev som er rammet av immunangrep i løpet av nevnte sykdom og hvori nevnte bystander antigen ikke er det primære angrepsmålet av det immunregulatoriske systemet i løpet av nevnte sykdom hos nevnte individ.
Foretrukne trekk ved anvendelsen ifølge oppfinnelsen fremgår av medfølgende krav 2 - 6 og er nærmere definert nedenfor i beskrivelsen.
Videre er det tilveiebrakt en anvendelse av glukagon for fremstilling av et oralt eller inhalerbart legemiddel for behandling av type 1 diabetes hos pattedyr.
Foretrukne trekk ved anvendelsen ifølge oppfinnelsen fremgår av medfølgende krav 8 - 12.
Foreliggende oppfinnelse er basert på den uventede og overraskende oppdagelsen av at oral eller enteral administrering (eller administrering ved inhalering) av visse antigener (betegnet "bystander antigener" og definert nedenfor) forårsaker at T-cellene blir utløst som igjen undertrykker celler som bidrar til immunt angrep på organet eller vevet som er involvert i en autoimmun sykdom. T-celler som blir utløst av bystander antigen formidler frigjøringen av transformerende vekstfaktor beta (TGF-B) som undertrykker cellene som bidrar til immunangrepet som finnes i nærheten.
For at denne typen av suppresjonsmekanisme skal kunne virke er det ikke nødvendig at de TGF-B frigjørende T-cellene gjenkjenner de sykdomsbidragende cellene. Det som er nødvendig er at begge typer av celler finnes i samme nærhet når TGF-J3 blir frigjort. En måte å oppnå dette på er å anvende som bystander antigen et antigen som (a) har evnen til å utløse T-celler som forårsaker frigjøring av TGF-B og (b) er selv spesifikk for vevet eller organet som blir angrepet slik at suppressor T-cellene som forårsaker frigjøring av TGF-6 (og som blir utløst før oral administrering av bystander antigen) vil være rettet mot samme organ eller vev som også er en beliggenhet hvor de sykdomsfremmende cellene er konsentrert.
Bystander antigener kan være autoantigener, dvs. de behøver ikke å være de samme antigenene som blir angrepet av de sykdomsinduserende cellene. Det er et interessant trekk ifølge foreliggende oppfinnelse at oral administrering av et bystander antigen kan avverge vevskade utført av celler spesifikke for et annet antigen eller antigenfragment. Dette andre antigenet (eller fragmentet) behøver ikke å ha blitt identifisert. Figur 1 er en kolonnegrafisk fremstilling som viser in vitro suppresjon av proliferative responser formidlet av supernatantene til lymfocytter eller lymfocyttundergrupper isolert fra oralt tolererte dyr. Figur 2 er en kolonnegrafisk fremstilling som viser inhibisjon av in vitro suppresjon til antitransformerende vektstfaktor-B (TGF-B) antistoff. Figur 3 er en kolonnegrafisk fremstilling som viser TGF-Baktivitet i serumfrie kultursupernatanter til suppressor T-celler isolert fra oralt tolererte dyr. Figur 4 (A-D) angir en serie grafiske fremstillinger som viser virkningene av anti-TGF-B antistoffer og kontrollsera på eksperimentell allergisk encefalomyelitis (EAE) i oralt tolererte (MBP-tilførte) og ikke-MBP-tilførte dyr. Figur 5 (A-D) angir en serie kolonnegrafiske fremstillinger som viser virkningen av anti-TGF-B antistoffer på forsinket type hypersensitivitet (DTH) responser i oralt toleriserte og kontrolldyr. Figur 6 (A-C) angir en serie grafiske fremstillinger som viser suppresjon av autoimmunsykdom assosiert med oral administrering av et bystander antigen og vesentlig samtidig immunisering med MBP etterfulgt av injeksjon av valgte antigener. Figur 7 er kolonnegrafisk fremstilling som viser forsinket type hypersensitivitet (DTH) responser assosiert med slike bystander suppresjon. Figur 8 er en kolonnegrafisk fremstilling som viser om in vivo bystander suppresjon av EAE er assosiert med bovint serumalbumin (BSA), ovalbumin (OVA) og myleinbasisk protein (MBP) tilført til dyrene immunisert med MBP og injisert med samme antigen som ble tilført. Figur 9 er en kolonnegrafisk fremstilling som viser at den adaptive overføring av bystander suppresjon er assosiert med CD8<+> suppressor T-celler. Figur 10 er en kolonnegrafisk fremstilling som viser proliferasjon av T-cellene (av den typen som formidler EAE) i respons til syntetiske overlappende marsvin MBP peptider ved MBP-primede lymfoide celler. Figur 11 er en kolonnegrafisk fremstilling som viser evnen som forskjellige MBP peptider har til å utaktivere miltcellene fra MBP-tilførte dyr overfor suppresjon OVA-
i
primede miltceller i et in vitro transbrønnsystem.
Figur 12 (A) er en grafisk fremstilling som angir virkningen av å tilføre et autoantigen (PLP) eller et bystander antigen (MBP) på EAE indusert SJL/J mus med PLP-peptid;
(B) er en kolonnegrafisk fremstilling som oppsummerer dataene ifølge (A).
Figur 13 (A) er en grafisk fremstilling som angir den toleriserende virkningen ved
intravenøs administrering av et autoantigen (PLP) eller et bystander antigen (MBP) på EAE indusert i SJL/J mus med PLP-peptid; (B) er en kolonnegrafisk fremstilling som oppsummerer dataene i (A).
Figur 14 er en kolonnegrafisk fremstilling som viser suppresjon av EAE (indusert med
MBP-peptid 71-90) ved tilførsel av forskjellige marsvin MBP peptider alene eller i kombinasjon med soyabønnetrypsininhibitor (STI). Figur 15 (A-D) er en serie kolonnegrafiske fremstillinger som viser DTH responser i dyr immunisert for EAE med enten total MBP eller MBP peptid 71-90 og tilført enten total MBP eller forskjellige MBP peptider (alene eller i kombinasjon med STI). Figur 16 er en kolonnegrafisk fremstilling som viser virkningen av intravenøs tolerisering med MBP og sykdoms induserende og ikke-induserende fragmenter derav på indusert EAE ekspresjon i SJL/J mus.
Alle patentsøknader, patenter og litteraturreferanser som er sitert i denne beskrivelsen er inkorporert heri som referanse.
Definisjoner
Følgende betegnelser som blir anvendt i beskrivelsen har følgende betydninger:
(a) "Bystander antigen" eller "bystander" er et protein, proteinfragment, peptid, glykoprotein eller en hvilken som helst annen immunogen forbindelse (dvs. en forbindelse som kan utløse en immunorespons) som (i) ved oral eller enteral administrering (eller administrering ved inhalering) utløser suppressor T-celler som forårsaker at TGF-B blir frigjort og derved undertrykker cellene som bidrar til ødeleggelse av vevet i løpet av en autoimmun sykdom og selv når de ødeleggende cellene er spesifikke for en annen immunogen forbindelse. Suppressor T-cellene utløst av den bystander vil bli målsøkt til samme vev som blir angrepet i løpet av en autoimmun sykdom. Betegnelsen omfatter derfor, men er ikke begrenset til, antigener som kan forårsake ovennevnte frigjøring av TGF-B og er spesifikk for vevet eller organet som blir angrepet i nevnte autoimmune sykdom. Betegnelsen omfatter autoantigener og fragmenter eller analoger derav som har evnen til å utløse slike T-celle suppressorer ved oral eller enteral administrering eller ved inhalering. "Bystander" er ikke tilsvarende "autoantigen" som sistnevnte er definert heri. Et "autoantigen" er ikke også en "bystander" unntatt at når det ved inntak eller inhalering undertrykker den autoimmune responsen vis utløsning av T-suppressorer som forårsaker frigjøring av TGF-B som beskrevet ovenfor. (b) "Bystander suppresjon" er suppresjon av celler som bidrar til autoimmun destruksjon ved frigjøring av den immunsuppresive TGF-B og denne frigjøringen blir igjen formidlet av suppressor T-celler utløst ved inntak eller inhalasjon av et bystander antigen og rekruttert til setet hvor cellene som bidrar til autoimmun destruksjon finnes. Resultatet er nedregulering av den spesifikke autoimmune responsen. (c) "Pattedyr" er definert heri som en hvilken som helst organisme som har et immunsystem og som er mottakelig for en autoimmun sykdom. (d) "Autoimmun sykdom" er definert heri som en feilfunksjon i immunsystemet til pattedyrene, inkludert mennesker, hvor immunsystemet ikke skjelner mellom fremmede forbindelser i pattedyret og/eller autologe vev eller forbindelser og, som et resultat, behandler autologe vev og forbindelser som om de var fremmede og danner en immunrespons mot disse. (e) "Autoantigen" er en hvilken som helst forbindelse eller en del derav som normalt finnes i et pattedyr som, i en unormal situasjon, ikke lenger gjenkjennes som en del av selve pattedyret av lymfocyttene eller antistoffene til pattedyret, og er derfor det primære målet for angrep fra det immunregulatoriske systemet som om det var en fremmed forbindelse. Betegnelsen innbefatter også antigene forbindelser som induserer tilstander med karaktertrekkene til en autoimmun sykdom når administrert til pattedyrene. (f) "Behandling" skal innbefatte både profylaktisk behandling for å forhindre en autoimmun sykdom (eller å forhindre manifestasjon av kliniske eller subkliniske, f.eks. histologiske symptomer derav), samt terapeutisk suppresjon eller lindring av symptomer etter begynnelsen av en slik autoimmun sykdom. (g) "Synergister" er definert heri som forbindelser som supplerer eller forsterker suppresjonen av den kliniske (og/eller histologiske) manifestasjonen av autoimmune sykdommer når administrert oralt eller ved inhalering i sammenheng med administrering av et tilsted værende antigen og/eller et autoantigen. Som anvendt i foregående setning, og andre steder i denne beskrivelsen, "i sammenheng med" (også referert til heri som i assosiasjon med) betyr før, vesentlig samtidig med eller etter oral eller aerosol administrering av autoantigener og/eller bystander antigener. Administrering av den forente forbindelsen bør ikke følge etter administrering av autoantigen eller bystander antigen med så lang tidsintervall at de relevante virkningene av forbindelsen
som er blitt administrert først er blitt oppbrukt. Synergister bør derfor bli administrert i løpet av omtrent 24 timer før eller etter at autoantigenet eller det bystander antigenet, og fortrinnsvis i løpet av omtrent 1 time. (h) "Oral" administrering innbefatter oral, enteral eller intragastrisk administrering. (i) En sykdom med "karaktertrekk" eller "symptomer" på en bestemt autoimmun sykdom referer til en spontan eller indusert sykdomstilstand som fremkommer med spesifikk betennelse av det samme organet eller vevet som det som er påvirket i den autoimmune sykdommen. Et eksempel på en indusert tilstand er EAE som er en modell for multippel sklerose. Et eksempel på en spontan tilstand er diabetes utviklet av NOD mus.
Beskrivelse av bystander suppresjon
Det er nå uventet blitt oppdaget at oral eller ved -inhalasjonsadministrering av tilstedeværende antigener er en effektiv behandling for en autoimmun sykdom. I det minste celleformidlete autoimmune sykdommer kan bli behandlet ved anvendelse av fremgangsmåter og farmasøytiske formuleringer ifølge foreliggende oppfinnelse.
Suppresjon formidlet ved oral administrering av bystander antigener oppnås ved å utløse suppressor T-celler som frigjør en immun suppressiv faktor, transformerende vekstfaktor-beta (TGF-B).
TGF-B er ikke spesifikk for antigenet som utløser suppressorcellene som frigjør det, til tross for at disse suppressor T-cellene frigjør TGF-B bare når utløst av det oralt administrerte (eller inhalerte) antigenet. Rekruttering av suppressor T-celler til et lokus innenfor et pattedyr hvor cellene som bidrar til den autoimmune destruksjonen av et organ eller vev er konsentrert muliggjør frigjøring av TGF-B i nærheten av de sykdomsforårsakende cellene og undertrykker (dvs., inaktiverer) disse cellene. Evnen som TGF-B har til å undertrykke disse "destruktive" cellene er uavhengig av antigenet som de destruktive cellene kan være spesifikke for.
Den foretrukne måten å oppnå suppresjon av destruktive celler på er å selektere for oral administrering til pattedyret antigen som ikke bare har evnen til å utløse suppressor T-celler som kan frigjøre TGF-B, men som kan målsøke disse suppressor T-cellene til en beliggenhet innenfor pattedyrets kropp hvor destruktive celler finnes i høy konsentrasjon. Det foretrukne og mest effektive målet for suppressor T-celler er organet eller vevet består under immunt angrep i den bestemte autoimmune sykdommen som er involvert på grunn av at de destruktive cellene vil bli konsentrert i nærheten av det organet eller vevet.
Det er dermed foretrukket at det bystander antigenet (som suppressor T-cellene er spesifikke overfor) er selv et antigen som er spesifikt for vevet eller organet som blir angrepet. Det bystander antigenet kan derfor være et autoantigen eller fortrinnsvis et ikke-sykdomsinduserende fragment eller en analog av et autoantigen (det er mye som tyder på at delene eller epitopene til autoantigenet som er involvert i indusering av sykdom eller i vevsdestruksjon ikke er de samme som de som er involvert ved bystander suppresjon, se eksempel 6 nedenfor). Bystanderen kan derimot være et annet antigen som ikke er et autoantigen, dermed behøver autoantigenet (eller autoantigenene) som er involvert ikke bli identifisert.
Mekanismen for bystander suppresjon ifølge foreliggende oppfinnelse for et vevsspesifikt bystander antigen er som følger: etter at et vevsspesifikt bystander antigen er administrert oralt (eller enteralt, dvs. direkte inn i maven) eller ved inhalering, passerer det inn i tynntarmen hvor det kommer i kontakt med de såkalte Peyers Patches, som er samlinger av immunocytter beliggende under tarmveggen. Disse cellene kommuniserer igjen med immunsystemet, inkludert milt og lymfeknuter. Resultatet er at suppressor (CD8+) T-cellene blir indusert og rekruttert til området med autoimmunt angrep, hvor de forårsaker frigjøring av TGF-13, som kan uspesifikt nedregulere B-cellene samt aktiverte CD4+ T-celler direkte mot pattedyrets egne vev. Til tross for den uspesifkke naturen til aktiviteten av TGF-B er den resulterende toleransen spesifikk for den autoimmune sykdommen på grunn av at det bystander antigenet er spesifikt for vevet som blir angrepet og som undertrykker immuncellene som finnes ved eller nære ved vevet som blir skadet.
Et annet tilfelle av bystander suppresjon som hører innunder rammen av oppfinnelsen innbefatter oral administrering av et antigen som er verken et autoantigent eller spesifikt for et vev eller organ som blir angrepet. For å aktivere bystander suppresjon må injeksjon med det samme antigenet foregå. Det inntatte eller inhalerte antigenet utløser dannelsen av suppressor T-celler som blir målsøkt til mikromiljøet, reaksjonsveien eller betent vev (avhengig av hvor det injiserte antigenet lokaliseres) hvor de forårsaker frigjøring av TGF-B. TGF-B undertrykker alle immunoangrepcellene, inkludert de vevsødeleggende cellene.
TGF- B
TGF-8 påvirker cellene til immunsystemet (f.eks. T og B lymfocytter) for derved å påvirke inflammatoriske responser. T-lymfocytter (og andre celler) produserer TGF-B. Det blir frigjort relativt sent i kaskaden til immunsystemresponshendelsene (etter T-celleaktivering) og er sterkt suppresivt for både T- og B-celleproliferasjon. Mange normale vev har evnen til å produsere TGF-B. Disse innbefatter humane blodplater, placenta, bovin nyre, ben, NK celler, B-celler, samt CD4+ og CD8+ T-celler og aktiverte makrofager. Isolerings- og biologiske egenskaper til TGF-B er blitt beskrevet i Transforming Growth Factor-Bs Chemistry, Biology and Therapeutics, Piez, K.A et al Eds, Ann. N.Y. Acad. Sei. 593:1-217,1990.
Til tross for at TGF-B opprinnelig ble identifisert som en vekstfaktor ble det fort klart at det var en forbindelse med mange og viktige immunregulatoriske egenskaper inkludert inhibisjon av B- og T-celler og inhibisjon av aktiviteten til CD4+ celler mer enn CD8+ celler, både i gnagere og mennesker. TGF-B er også kjent for å antagonisere inflammatoriske cytokiner såsom tumornekrosefaktor (TNF) og gammainterferon (IFN-y), blokkere cytotoksisk lymfocyttaktivitet og inhibere induksjonen av reseptorer for interlaukin-1 (IL-1) interlaukin-2 (IL-2) for derved å gjøre cellene ureagerende overfor disse cytokinene. TGF-B er et protein som har en molekylvekt på 25 kD og består av to identiske 12,5 kD subenheter som blir holdt sammen av et antall interkjede disulfmbindinger. Minst to former av TGF-B eksisterer: aktiv og latent. Aktiv TGF-B har en kort halveringstid og en liten volumfordeling, mens latent TGF-B har en utvidet halveringstid og en større volumfordeling. To isoformer av TGF-B eksisterer, TGF-B1 og TGF-B2. Det antas at TGF-B1 er involvert i bystander suppresjon.
Dyremodeller
I foreliggende beskrivelse er det blitt referert til forskjellige modellsystemer som er blitt utviklet for studering av autoimmune sykdommer. Eksperimentell autoimmun encefalomyelitis (EAE) er blitt studert i mus og andre pattedyrarter som en modell for multippel sklerose (MS). Fagfolk innenfor dette området vet at nesten alle potensielle immunterapier for MS først blir testet i dette dyremodellsystemet. Sykdom blir indusert ved parenteral administrering av myelinbasisk protein (MBP) eller proteolipidprotein (PLP) og en adjuvant (såsom Freunds fullstendige adjuvant, FCA). Denne behandlingen med et av antigenene, induserer begge en monofasisk og en
forverrende/tilbakevendende form av det myelinerende sykdom (avhengig av artene og
detaljene ved administrering). Denne induserte sykdommen har samme karaktertrekk som den autoimmune sykdommen MS.
Parenteral administrering av mycobacterium tuberculosis med Freunds fullstendige adjuvant i olje inn i den dorsale rothalen til mottakelige pattedyr induserer en sykdom med karaktertrekk som human reumatoid artritis. På samme måte vil parenteral administrering av type II kollagen med en adjuvant også indusere en sykdom med karaktertrekken til human reumatoid artritis.
Administrering til Lewisrotter av S-antigen eller IRBP-antigen med en adjuvant induserer autoimmun uevoretinitis, mens diabetes utvikles spontant i NOD mus og BB rotte.
En eller flere av de ovenfor beskrevne modellsystemene kan bli anvendt for å demonstrere effektiviteten og den forbedrete behandlingen som blir gitt ifølge foreliggende oppfinnelse. Dyremodellene er spesielt egnede for testing av terapier som involverer bystander suppresjon nøyaktig på grunn av at denne mekanismen innbefatter suppresjon av alle immunangrepscellene uansett antigenet som de er spesifikke overfor og er derfor upåvirket av mange aktuelle eller potensielle forskjeller mellom en human autoimmunforstyrrelse og en dyremodell derav.
Ovennevnte dyremodeller kan bli anvendt for å etablere anvendbarheten av foreliggende oppfinnelse i pattedyr (inkludert mennesker). Oppfinnerne administrerte oralt et multippel sklerose autoantigen, bovint myelin, til mennesker i en dobbelt-blindstudie og oppdaget at en viss pasientundergruppe fikk en betraktelig fordel fra denne behandlingen. Reumatoid artritis symptomer, så som leddømhet, AM stivhet, gripestyrke osv. ble vellykket undertrykket i mennesker som mottok oral kollagen (0,1-1,0 mg enkeltdose daglig). Humane forsøk med oral S-antigen viste meget lovende resultater for uveoretinitits. Alle disse humane forsøkene ble forsøkt basert på data fra dyr ved anvendelse av den hensiktsmessige dyremodellen. Den antatte verdien av dyremodellene for terapeutisk behandling av autoimmune sykdommer er dermed blitt vesentlig bedret.
i
Bystander antigener
Bystander antigener som ikke er spesifikke for vevet som blir angrepet i løpet av den autoimmune sykdommen kan bli identifisert blant ikke-toksiske antigene forbindelser ved anvendelse av det samme analysesystemet som ble anvendt for OVA i f.eks. eksempel 1.
Bystander antigener er spesifikke for et vev eller et organ kan lett bli identifisert ved å teste evnen som slike spesifikke antigener har til å forårsake frigjøring av TGF-13, som kan bli detektert. En eller flere potensielle vevspesifikke bystander antigener kan f.eks. bli renset ved anvendelse av velkjente antigenrensingsteknikker fra et organ eller vev som er målet for det autoimmune angrepet.
Bystander antigener og autoantigener (samt fragmenter og analoger av disse) kan også bli oppnådd ved anvendelse av rekombinant DNA teknologi, i bakterielle, gjær, insekt (f.eks. psacalan virus) og pattedyrceller ved anvendelse av teknikker som er velkjente for fagfolk innenfor dette området. Aminosyresekvenser for mange potensielle og aktuelle bystander antigener er kjente (sykdomsinduserende epitoper bør fortrinnsvis ikke bli anvendt): se f.eks. Hunt, C et al PNAS (USA), 82:6455-6459,1985 (varmesjokkprotein hsp70); Burkhardt, H et al, Eur. J. Immunol. 21:49-54 1991 (antigenkollagen II epitope); Tuohy, V.K. et al, J. Immunol. 142:1523-1527,1989 (encefalitogenisk determinant til muse PLP); Shinohara, T et al, i Progress in Retinal Research, Osbome, N. & Chader J. Eds, Pergamon Press 1989, s. 51-55 (S-antigen); Donoso, L.A. et al, J. Immunol. 143:79-83,1989 (IRBP); Yamaki, K et al, FEBS 234:39-43,1988 (S-antigen); Donoso, L.A. et al, Eye Res. 7:1087,1988 (IRBP); Wyborski, R.J. et al, Mol. Brain Res. 8:193-198 (GAD).
Aminosyresekvensene for bovin PLP; bovin, human, sjimpanse, rotte, mus, gris, kanin, marsvin MBP, human og bovin kollagen alfa-1(11) og bovin kollagen alfa-1(1); og humant insulin selv om det blir tatt fra publiserte kilder, er oppført i appendiks A.
I tillegg er noen vevspesifikke antigener kommersielt tilgjengelige, f.eks. insulin, glukagon, myelinbasisk protein, kollagen I, kollagen II osv.
Potensielle bystandere kan deretter bli matet til dyrene og miltcellene eller sirkulerende T-celler fra f.eks. blod eller cerebrospinalfluidet når det gjelder EAE eller MS, fra disse pattedyrene kan bli fjernet, og stimulert in vitro med samme antigen. T-celler utløst ved stimulering kan bli renset og supernatantene kan bli testet for TGF-13 innholdet kvantitativt og/eller kvalitativt ved anvendelse av f.eks. et egnet kommersielt tilgjengelig polyklonalt eller fortrinnsvis monoklonalt antistoff dannet mot TGF-B eller en annen kjent analyse for TGF-B deteksjon som beskrevet i eksempel 1 nedenfor ved anvendelse av en kommersielt tilgjengelig minklunge epitelialcellelinje. Slike fremgangsmåter for testing for TGF-B er beskrevet i detalj i eksemplene nedenfor. Fremgangsmåter for bekreftelse på bystander potensiale til peptidene avledes fra autoantigenene er også illustrert i eksemplene.
Anvendelse av bystander antigener - doseringer
Toleransen indusert av bystander antigener ifølge oppfinnelsen er doseavhengig over et bredt område av oral (eller enteral) eller inhalerbare doseringer. Det er derimot minimale og maksimale effektive doseringer. Suppresjon av de kliniske og histologiske symptomene til en autoimmun sykdom oppstår dermed innenfor et spesifikt doseringsområde som varierer fra sykdom til sykdom, pattedyr til pattedyr og bystander antigen til bystander antigen. Når sykdommen f.eks. er PLP- eller MBP-indusert EAE i mus er det suppressive doseringsområdet når MBP blir anvendt som bystander fra omtrent 0,1 til omtrent 1 mg/mus/foring (idet foringene foregår omtrent annenhver dag f.eks. 5-7 foringer over en 10-14 dagers periode). Den mest foretrukne dosering er 0,25 mg/mus/f5ring. For suppresjon av den samme sykdommen i rotter er MBP suppressiv doseringsområde fra omtrent 0,5 til omtrent 5 mg/rotte/foring og den mest foretrukne doseringen er 1 mg/rotte/foring. Det effektive doseringsområdet for mennesker med MS, når MBP blir anvendt, er på mellom omtrent 1 og omtrent 100, fortrinnsvis mellom omtrent 1 og omtrent 50 mg MBP pr dag (administrert hver dag eller annenhver dag) idet det optimale er omtrent 30 mg/dag.
For reumatoid artritis er det effektive doseringsområdet for mennesker som mottar enten type I eller type II kollagen omtrent 0,1 til omtrent 1 mg/dag. For adjuvantindusert artritis i mus er det effektive kollagendoseringsområdet omtrent 3 til omtrent 30 mikrogram/foring med samme ioringsskjema som for EAE.
Bestemmelse av effektivt doseringsområde samt optimal mengde er kjent for fagfolk innenfor dette området. Doseringer for pattedyr og humane doseringer kan f.eks. bli bestemt ved å begynne med en relativt lav dose (f.eks. 1 mikrogram) progressivt å øke denne (f.eks. logaritmisk) og måling av mengden TGF-B i blodet og/eller registrering av alvorligheten til sykdommen, ifølge velkjente registreringsmetoder (f.eks. på en skala fra 1 til 5, eller ved å måle antall angrep, eller ved å måle svelling av ledd, gripestyrken, stivhet, syn osv. avhengig av sykdomstypen). Optimal dosering er den som danner den maksimale mengden av TGF-B i blodet og/eller forårsaker størst reduksjon i sykdomssymptomene. Et effektivt doseringsområde er det som forårsaker minst en statistisk signifikant attenuering av minst et symptom karakteristisk for sykdommen som blir behandlet.
Foreliggende oppfinnelse kan også med fordel bli anvendt for å forhindre forløpet av en autoimmun sykdom i mottakelige individer som risikerer en autoimmun sykdom. Fremgangsmåte for identifikasjon av pasienter som risikerer å utvikle type 1 diabetes eksisterer og er pålitelige og er nylig blitt støttet av den amerikanske diabetes foreningen (ADA). Forskjellige analysesystemer er blitt utviklet som (spesielt i kombinasjon) har en høy forutsigbar verdi med mottakelighet for type 1 diabetes (Diabetes Care 13: 762-775,1990). Detaljer angående foretrukket screeningstest er tilgjengelig for fagfolk innenfor området (Bonifacio, E et al, The Lancet 335:147-149, 1990).
Fra et praktisk standpunkt er forhindring av forløpet av de fleste autoimmune sykdommene ikke et like viktig mål som når det gjelder diabetes. MS, RA, AT og AUR blir fastslått ved et tidlig standpunkt, før vesentlig vevsskade har foregått, derfor er preventiv behandling av disse sykdommene ikke like viktige som når det gjelder diabetes.
En ikke-begrensende liste av autoimmune sykdommer og vevs- eller organspesifikke bekreftede eller potensielle bystander antigener effektive for behandling av disse sykdommene når administrert i en oral eller inhalerbar er angitt i tabell 1 nedenfor. Administrering av kombinasjoner av antigener oppført for hver individuelle sykdom er også ventet å være effektive for behandling av sykdommen.
For en hvilken som helst autoimmun sykdom kan vevsekstrakter bli anvendt samt spesifikke bystander antigener. Myelin er f.eks. blitt anvendt for MS og bukspyttkjertelekstrakter er blitt anvendt for type 1 diabetes. Administrering av en eller flere individuelle antigener er derimot foretrukket.
Ifølge foreliggende oppfinnelse ved behandling av type 1 diabetes kan en effektiv mengde (bestemt som beskrevet ovenfor) glukagon bli administrert oralt eller ved inhalering. Glukagon er spesielt tilstede i bukspyttkjertelen.
Glukagon er derimot ikke et autoantigen på grunn av at det er bukspyttkjertel betaceller som ødelegger forløpet av type 1 diabetes, mens glukagon bare finnes i alfaceller som er en annen celletype. Glukagon er derfor en "ren" bystander: det har ikke noen autoantigen aktivitet.
Insulin har definitivt bystander aktivitet for type 1 diabetes. Det for tiden ikke kjent om insulin også er et autoantigen. Uansett virkningsmekanisme så er oral, enteral og inhalerbare insulinpreparater effektive når det gjelder å undertrykke sykdommer med karaktertrekkene til type 1 diabetes som i inngitt patentsøknad serial nr 595.468.
For sykdommer som har karaktertrekkene til multippel sklerose virker de ikke-induserende fragmentene til MBP, f.eks. et peptid omfattende marsvin MBP aminosyrene 21-40 som bystander ikke bare for MBP-induserte sykdommer (dvs. når MBP er det primære målet for autoimmunt angrep), men også for PLP-indusert sykdom (når PLP er det primære målet for det autoimmune angrepet).
For reumatoid artritis og dyremodeller derav har type-I og type-II kollagen bystander aktivitet.
For sykdommer med karaktertrekk til uveoretinitis har S-antigen bystander aktivitet.
Ikke-induserende fragmenter av bystander antigener som også er autoantigener er foretrukket. Slike fragmenter kan bli bestemt ved anvendelse av den overlappende peptidmetoden ifølge eksempel 3 (som er en generell teknikk til tross for at den i eksempel 3 er beskrevet spesifikt med hensyn på identifikasjon av ikke-induserende fragmenter av MBP).
De foreliggende oppfinnere har også oppdaget at oralt administrerte autoantigener og bystander antigener begge har epitoper som spesifikt induserer produksjon og/eller frigjør TGF-B. Til tross for at immundominant epitoper av f.eks. MBP tidligere er blitt beskrevet, dvs. epitoper som en stor del av pasientens CD4+ T-lymfocytter gjenkjenner og prolifererer i respons til, eller som en stor del av pasientens antistoffer gjenkjenner, immunsuppressive epitoper, dvs. de som utløser produksjon og/eller frigjøring av TGF-B er ikke tidligere blitt beskrevet eller foreslått. Oral eller bi-inhalasjonsadministrering av peptider som omfatter disse epitopene antas å være mer spesifikke når det gjelder å utløse bystander suppresjon enn administrering av hele antigenet uten risiko for å sensibilisere dyret for sykdomsinduserende eller sykdomspropagerende deler av et autoantigen. De immunsuppressive epitopene kan bli identifisert ved anvendelse av fremgangsmåtene beskrevet i eksempel 3 for identifikasjon av MBP-peptid 21-40 (se også fig. 14).
Bystander antigener kan bli administrert sammen med autoantigener (kombinasjon er effektivt) for å behandle eller forhindre autoimmune sykdommer. Autoantigen administrering blir utført som beskrevet i US patentsøknad serie nr 460.852, 596.936, 454.486, 551.632, 502.559, 607.826 og 595.468 nevnt ovenfor. Koadministrering av spesifikke autoantigene (og fortrinnsvis ikke-induserende fragmenter av autoantigener) med andre bystander antigener vil tilveiebringe effektiv suppresjon av de autoimmune sykdommene.
Synergister kan i tillegg også bli gitt ved behandlingen for å forsterke effektiviteten av ovennevnte. Ikke begrensende eksempler på synergister for anvendelse i foreliggende oppfinnelse innbefatter bakterielle lipopolysakkarider fra mange forskjellige gram negative bakterier så som forskjellige undergrupper av E.coli og Salmonella (LPS, Sigma Chemical Co. St. Louis, MO; Difco, Detroit, MI; BIOMOL res. Labs. Plymouth, PA), Lipid A (Sigma Chemical Co., St. Louis, MO; ICN Biochemicals, Cleveland, OH; Polysciences, Inc, Warrington, PA) og immunregulatoriske lipoproteiner, så som peptider kovalentlig koblet til tripalmitoyl-S-glykarylcysteinyl-seryl-serin (P3 C55) som kan bli oppnådd som beskrevet i Deres, K. et al (Nature, 342:561-564,1989) eller "Brauns" lipoproteiner fra E.coli som kan bli oppnådd som beskrevet i Braun, V. Biochim. Biophys. Acta 435:335-337,1976. LPS er foretrukket og lipid A er spesielt foretrukket. Lipid A er spesielt foretrukket for anvendelse i foreliggende oppfinnelse på grunn av at det er mindre toksisk enn hele LPS molekylet. LPS for anvendelse i foreliggende oppfinnelse kan bli ekstrahert fra gram-negative bakterier og renset ved anvendelse av fremgangsmåten til Galanes et al (Eur. J. Biochem. 9:245, 1969) og Skelly, R.R. et al (Infect. Immun. 23:287, 1979).
Formuleringer
I et annet aspekt tilveiebringer foreliggende oppfinnelse også en anvendelse av et bystander antigen for å fremstille orale farmasøytiske formuleringer for behandling av pattedyr som lider av autoimmune sykdommer omfattende en mengde av et bystander antigen (som beskrevet nedenfor) som effektivt undertrykker den autoimmune sykdommen. Formuleringene omfatter videre i tillegg en synergist som beskrevet i inngitt US patentsøknad serie nr 487.732, inngitt mars 1,1990 i en mengde effektiv (sammen med bystander antigen ifølge foreliggende oppfinnelse) til å behandle de kliniske symptomene på spesifikke autoimmunsykdommer. Synergister, når administrert sammen med bystander antigener, forårsaker en økning av cytokinene PGE (prostaglandin-E) og IL-4 (interlaukin-4) i nærheten av målorganet.
I beskrivelsen er det underforstått at en hvilken som helst statistisk signifikant attenuering av selv et symptom på en autoimmun sykdom før anvendelse ifølge foreliggende oppfinnelse hører inn under rammen av oppfinnelsen.
Hver oral (eller enteral) formulering kan i tillegg omfatte inerte bestanddeler inkludert farmasøytiske akseptable bærere, fortynningsmidler, fyllstoffer, oppløsnings- eller emulgeringsmidler, og salter, som er velkjente innenfor fagområdet. Tabletter kan f.eks. bli formulert i henhold til konvensjonelle prosedyrer som anvender faste bærere som er velkjente innenfor fagområdet. Kapsler anvendt i foreliggende oppfinnelse kan bli dannet fra et hvilket som helst farmasøytisk akseptabelt materiale, så som gelatin, eller cellulosederivater. Orale leveringssystemer med vedvarende frigjøring og/eller enteriske belegg for oralt administrerte doseringsformer kommer også i betraktning, som de som er beskrevet i US patent nr 4.704.295, utstedt 3. november, 1987; US patent nr 4.556.552 utstedt 3. desember, 1985; US patent nr 4.309.404, utstedt 5. januar, 1982; og US patent nr 5.309.406, utstedt 5. januar, 1982.
Eksempler på faste bærere innbefatter stivelse, sukker, bentonitt, silika og andre vanlig anvendte bærere. Ytterligere ikke begrensende eksempler på bærere og fortynningsmidler som kan bli anvendt i formuleringene ifølge foreliggende oppfinnelse innbefatter saltvann, sirup, dekstrose og vann.
Det er å bemerke at enhetsinnholdet av det aktive ingredienser eller ingrediensene innbefattet i en individuell dose av hver doseringsform behøver i seg selv ikke utgjøre en effektiv mengde, på grunn av at den nødvendige effektive mengden kan bli nådd ved administrering av en mengde doseringsenheter (så som kapsler eller tabletter eller kombinasjoner derav).
Administreirngsveien til de bystander antigenene ifølge foreliggende oppfinnelse er fortrinnsvis oralt eller enteralt. Foretrukne orale eller enterale farmasøytiske formuleringer kan f.eks. omfatte en pille eller kapsel inneholdende en effektiv mengde av en eller flere bystander antigener ifølge foreliggende oppfinnelse med eller uten en effektiv mengde av en synergist.
Når administrert oralt eller enteralt, kan det bystander antigenet bli administrert i enkeltdoseringsform eller flerdoserings former.
Den effektive mengden av en synergist, f.eks. LPS eller lipid A, som skal bli administrert sammen med bystanderen varierer mellom omtrent 0,15 og 15 mg pr kg kroppsvekt til nevnte pattedyr pr dag og fortrinnsvis mellom omtrent 0,3 og 12 mg pr kg kroppsvekt til nevnte pattedyr pr dag.
I en alternativ foretrukket utførelsesform ifølge foreliggende oppfinnelse kan farmasøytiske formuleringer eller doseringsformer ifølge foreliggende oppfinnelse også bli administrert til pattedyr som lider av autoimmune sykdommer ved inhalering, fortrinnsvis i aerosol form. Inhaleringsmåten for administrering er fortrinnsvis ikke gjennom den nasale veien, men gjennom bronki og lungeslimhinner. Det er ventet at mindre mengder av bystander antigener ifølge foreliggende oppfinnelse vil være nødvendig ved anvendelse av aerosol administrering for behandling av en autoimmun sykdom som oppdaget ved behandling av eksperimentell autoimmun encefalomyelitis (EAE) med myelinbasisprotein (MBP) og adjuvant artitis med kollagen som beskrevet i inngitte US patentsøknad serie nr 454.486 inngitt desember 20, 1989. Mengdene av bystander antigener ifølge foreliggende oppfinnelse som kan bli administrert i en aerosol doseringsform er omtrent 0,1 mg og omtrent 15 mg pr kg kroppsvekt av et pattedyr pr dag og kan eventuelt innbefatte en synergist i mengder varierende mellom omtrent 0,1 og omtrent 15 mg pr kg kroppsvekt til nevnte pattedyr pr dag og kan bli administrert i enkeltdoseringsform eller flerdoseringsformer. Den nøyaktige mengden som skal bli administrert vil variere avhengig av tilstanden og alvorligheten til pasientens sykdom og fysiske tilstand til pasienten.
Aerosolfarmasøytiske formuleringer kan innbefatte, som eventuelle ingredienser, farmasøytiske akseptable bærere, fortynningsmidler, oppløsningsmidler og emulgeringsmidler, salter av den typen som er velkjent innenfor fagområdet. Eksempler på slike forbindelser innbefatter normale saltvannsoppløsninger, så som fysiologiske bufrede saltvannsoppløsninger, og vann.
Administreirngsveien til bystander antigenene ifølge denne alternative utførelsesformen av foreliggende oppfinnelse er i en aerosol eller inhalert form. Bystander antigenene og beslektede forbindelser ifølge foreliggende oppfinnelse kan bli administrert som tørrpulverpartikler eller som en automatisert vandig oppløsning suspendert i en bærergass (f.eks. luft eller N2). Foretrukne aerosolfarmasøytiske formuleringer kan f.eks. omfatte en fysiologisk akseptabel bufret saltvannsoppløsning inneholdende mellom omtrent 1 mg og 300 mg av bystander antigener ifølge foreliggende oppfinnelse.
Tørr aerosol i form av finfordelte faste partikler av bystander antigener som ikke er oppløst eller suspendert i en væske er også nyttige ved utførelser av foreliggende oppfinnelse. Bystander antigener kan være i form av støvpulvere og omfatte finfordelte partikler som har en gjennomsnittlig partikkelstørrelse på mellom omtrent 1 og 5 mikron, fortrinnsvis mellom 2 og 3 mikron. Finfordelte partikler kan bli fremstilt ved pulverisering og siktfiltrering ved anvendelse av velkjente teknikker. Partiklene kan bli administrert ved inhalering av en forutbestemt mengde av det finfordelte materialet som
kan være i form av et pulver.
Spesifikke ikke-begrensende eksempler på bærere og/eller fortynningsmidler som er nyttige i aerosolfarmasøytiske formuleringer ifølge foreliggende oppfinnelse innbefatter vann og fysiologisk-akseptable bufrede saltvannsoppløsninger så som fosfatbufret saltvannsoppløsning, pH 7,0-8,0. Ytterligere ikke-begrensende eksempler på egnede bærere eller fortynningsmidler for anvendelse i aerosolfarmasøytiske formuleringer eller doseringsformer ifølge foreliggende oppfinnelse er beskrevet i US patent nr 4.659.696 utstedt 21. april, 1987,4.863.720 utstedt 5. september, 1989 og 4.698.332 utstedt 6. oktober, 1987.
Farmasøytiske formuleringer kan bli administrert i form av en aerosolspray ved anvendelse av f.eks. en forstøver som de som er beskrevet i US patent nr 4.624.351 utstedt 25. november, 1986; 3.703.173 utstedt 21. november, 1972; 3.561.444 utstedt 9. februar, 1971 og 4.635.627 utstedt 31. januar, 1971. Aerosolmaterialet blir inhalert av individet som skal bli behandlet.
Andre systemer for aerosollevering, så som trykkbelastede bestemte doseinhaleringsinnretmnger (MDI) og tørrpulverinhaleringer som beskrevet i Newman, S.P. i Aerosols and the Lung, Clarke, S.W. og Davia, D. eds. side 197-224. Butter-worths, London, England, 1984 kan bli anvendt ved utførelse av foreliggende oppfinnelse.
Aerosolleveringssystemer av den typen som er beskrevet heri er tilgjengelig fra mange kommersielle kilder inkludert Fisons Corporation (Bedford, MA), Schering Corp.
(Kenilworth, NJ) og American Pharmoseal CO. (Valencia, CA).
Som kjent for fagfolk innenfor dette området er den nøyaktige doseringen og frekvensen av administrering av bystander antigener ifølge foreliggende oppfinnelse (i oral eller aerosol form) en funksjon av aktiviteten til det bystander antigenet, samt alder, kjønn, vekt og fysisk tilstand til individet som skal bli behandlet, og samtidig administrering eller fravær av andre behandlinger. Justering av doseringer som blir anvendt og administreringsskjemaer må bli bestemt basert på disse faktorene og kan være nødvendig å bestemme eksperimentelt. Slik bestemmelse krever derimot ikke mer enn rutinemessig eksperimentering ifølge retningslinjene angitt heri.
Eksperimentelt
I eksemplene nedenfor som skal illustrere foreliggende oppfinnelse uten å begrense rammen er følgende demonstrert: Eksempel 1 viser at den aktive formen av TGF-B 1 isotypen formidler suppresjon av CD4+ T-celler spesifikke for MBP og at CD8+ T-cellene indusert ved tilførsel av MBP til dyr forårsaker frigjøring av TGF-B og det er TGF-B som er ansvarlig for suppresjon. Det samme eksemplet demonstrerer også at antigener som ikke er autoantigener og som til og med ikke er spesifikke for vevene eller organene under autoimmunt angrep kan utløse dannelse av T-suppressorceller som forårsaker frigjøring av TGF-B. Dette kan illustreres ved oral administrering av ovalbumin. Problemet med ovalbumin er derimot at på grunn av at det ikke er spesifikk for det autoimmunt påvirkede vevet, så kan det i seg selv ikke målsøke T-suppressorcellene til et sete hvor cellene som bidrar til det autoimmune angrepet finnes. (Dette problemet er beskrevet i eksempel 2). Eksempel 1 illustrerer også at ikke hvert oralt administrert antigen forårsaker bystander type suppresjon: bovint serumalbumin gjør det ikke.
Eksempel 1 demonstrerer også at den samme mekanismen (bystander suppresjon) virker i suppresjon av EAE ved oral administrering av MBP.
Eksempel 2 viser at et antigen med evne for bystander suppresjon vil ved oral administrering forårsake frigjøring av TGF-B og at dersom suppressor T-cellene utløst av dette antigenet kan bli rekruttert til en beliggenhet hvor cellene bidrar til et immunt angrep kan bli funnet, så vil de sykdomsfremmende cellene bli undertrykt. Eksempel 2 tilveiebringer videre en måte for å oppnå slik rekruttering selv når antigenet ikke er spesifikt for vevet under autoimmunt angrep. Eksempel 2 viser at suppressor T-cellene som muliggjør frigjøring av TGF-B ikke må møte suppresserte celler for at suppresjon skal foregå.
Måten som et ikke-spesifikt bystander antigen kan bli gjort til en effektiv bystander (dvs. "tvunget" til å forårsake at TGF-B blir frigjort i nærheten av de sykdomsfremmende cellene) er ved vesentlig samtidig injeksjon med et samme antigenet (i løpet av 24 timer før eller etter bystander oral administrasjon). For eksempel når OVA ble tilført til dyrene og deretter ble disse dyrene immunisert med MBP/CFA for å indusere EAE, og det ble oppdaget at en injeksjon med OVA undertrykker EAE. Dette er forårsaket av konsentrasjonen til både EAE fremmende celler (som de OVA-utløsende suppressor T-cellene ikke gjenkjenner) og celler spesifikke for OVA (som er spesifikke for OVA, akkurat som OVA-utløste suppressor T-celler) i lymfeknutene til dyret. Implikasjonen for terapi er at de uspesifikke bystander antigenene også kan bli anvendt for å bekjempe den autoimmune sykdommen dersom deres suppressor T-celler kan bli målsøkt til et sete hvor de vil undertrykke de sykdomsfremmende cellene. Til tross for at anvendelse av slike ikke-spesifikke bystander antigener blir betraktet hovedsakelig som en adjuvant for spesifikk bystander terapi er det klart innenfor rammen av oppfinnelsen.
Eksempel 3 illustrerer en teknikk for identifisering av ikke-induserende fragmenter og immunsuppressive epitoper for en bystander som også er et autoantigen:MBP. Teknikken er generell og kan bli anvendt på et hvilket som helst bystander antigen dersom aminosyresekvensen derav er kjent. (Se også figurene 10,11 og 14).
Eksempel 3 indikerer også at det er deler av autoantigenet (f.eks. immundominante epitoper til marsvin MBP, MBP 71-90, som er et EAE-induserende fragment) som ikke deltar i utløsningen av TGF-fl frigjøringen, og som ikke deltar i bystander suppresjon. Eksempel 3 illustrerer dermed at "ren" bystander suppresjon er ønskelig, i det minste de immundominante (sykdomsinduserende) delene av et autoantigen bør ikke bli anvendt og at konstruksjoner bør bli utført som inkluderer immunsuppressive epitoper og som ekskluderer de sykdomsfremmende epitopene. Eksempel 3 viser også at det er immunsuppressive epitoper i antigener med evne for bystander suppresjon og at når det gjelder autoantigener er de immunsuppressive epitopene forskjellige fra de som er ansvarlige for autoimmun respons.
Eksempel 4 demonstrerer at typer av celler av cytokiner som er involvert i autoimmun respons og suppresjon derav er tilstede (eller fraværende) i barkene og lillehjernene til kontrolldyr eller de som er immunisert med MBP/CFA og/eller tilført MBP eller tilført MBP og synergisten LPS.
Eksempel 5 illustrerer effektiviteten til insulin A-kjede, insulin B-kjede og hver av de fire insulin, B-kjedefragmenter samt glucagon i bystander suppresjon av insulitis assosiert med type 1 diabetes (NOD modell). Insulitis som er en inflammatorisk respons observert i øycellene gir en god markør for å bestemme effektiviteten av type 1 diabetes autoimmun suppresjon på grunn av at insulitis (a) blir utløst ved samme mekanisme som type 1 diabetes og (b) vedvarer bare mens den autoimmune destruksjonen fortsatt
foregår, dvs. mens individet opprettholder minst en viss øyecellefunksjon.
Eksempel 6 demonstrerer at et autoantigen kan bare virke som en bystander for et annet autoantigen. MBP ble dermed demonstrert å være en bystander for PLP. (PLP har også evnen til å undertrykke MBP-indusert sykdom og derfor er PLP en bystander for MBP).
Eksempel 6 viser også at til forskjell fra bystander suppresjon, krever LV. tolerisering at det samme antigenet blir administrert som det som er målet for autoimmunt angrep (eller som induserer sykdommen, i en dyremodell).
EKSEMPEL 1: Suppressor T-celler dannet ved oral tolerisasjon overfor my lein basisk protein suppreserer både in vitro og in vivo immunresponsene ved frigjøring av TGF-fl etter antigenspesifikk utløsning
I eksperimentene beskrevet nedenfor ble følgende materialer og fremgangsmåter anvendt.
Dyr. Hunn Lewis rotte 6-8 uker gamle ble oppnådd fra Harlan-Sprague Dawley Inc.
(Indianapolis, IN). Dyrene ble opprettholdt på standard laboratorisk mat og vann etter behov.
Antigener. Marsvin myelinbasisprotein (MBP) ble renset fra hjernevev ved den modifiserte metoden til Diebler et al (Prep. Biochem. 2:139,1972) som beskrevet i US patentsøknad serie nr 07/487.732 inngitt 2 mars, 1990. Proteininnholdet og renheten ble undersøkt ved gelelektroforese og aminosyreanalyse.
Rea<g>enser. Kommersielle reagenser som ble anvendt var som følger: monoklonale muse anti-rotte IFNy nøytraliserende antistoff (Amgen Biologicals, Thousand Oaks, CA); monoklonalt hamster anti-murint TNFa+fl antistoff (Genzyme, Boston, MA); polyklonalt kanin anti-TGF-61+2 nøytraliserende antistoff (R & D Systems, Inc. Minneapolis, MN) og indomethacin (Sigma, St. Louis, MO). Kalkun antiserum spesifikt for type 1 isoformen av TGF-B ble dannet som tidligere beskrevet (Danielpour, D. et al. J. Cell. Physiol. 138: 79-86,1989).
Induksjon av oral toleranse. Rottene ble foret 1 mg MBP løst opp i 1 ml PBS, eller PBS alene. Ved gastrisk intubasjon ved anvendelse av en 18 gauge rustfri stålnål for foring av dyr (Thomas Scientific, Swedesboro, NJ). Dyrene ble foret fem ganger ved intervaller på 2-3 dager med siste foring 2 dager før immunisering. Hensikten med dette var å indusere toleranse.
In vitro suppresjon av proliferative responser til su<p>ernatanter. Miltcellene ble fjernet 7-14 dager etter siste foring og en enkelt cellesuspensjon fremstilt ved å presse miltene gjennom en rustfri stålmesh. For preparering av supernatantene ble miltceller i en konsentrasjon på 5 x 10^ celle/ml stimulert in vitro med MBP (50 ug/ml) i 10 ml prolifereirngsmedium. Prolifereringsmediet besto av RPMI1640 (GOBCO, Grand Island, NY) supplementert med 2 x 10"^ M 2-merkatoetanol, 1 % natriumpyruvat, 1 % penicillin og streptomycin, 1 % glutamin, 1 % HEPES, 1 % uessensiell aminosyrer og 1 % autologt serum. Supernatantene ble høstet ved 24 timer og 100 ul ble tilsatt til 2,5 x IO<4> MBP spesifikke T-celler, dannet og opprettholdt som tidligere beskrevet (Ben-Nun, A. et al. Eur. J. Immunol. 11:195-199,1981), dyrket med 5 x 10<5> bestrålte (2500 rad) tymocytter, i 100 ul prolifereirngsmedium. MBP (50 ul/ml) ble tilsatt til kulturen i et volum på 20 ul. Eksperimentene ble utført i triplikat i rundbunnede 96-brønnplater (Costar, Cambridge, MA). Cellene ble dyrket i 72 timer ved 37°C i en inkubator med fuktighet på 6 % CO2 og 94 % luftatmosfære, og hver brønn ble pulset med 1 uCi <3>H thymidin i de siste 18 dyrkningstimene. Kulturene ble høstet på fiberglassfiltre ved anvendelse av en multihøster og telt ved anvendelse av standard væskescintillasjonsteknikker.
Hensikten med dette var å sette opp et analysesystem for oppløselige faktorer produsert ved oral tolerering.
Rensing av T- celleundergrupper. Tapping av lymfocyttundergrupper ble utført ved negativ seleksjon ved anvendelse av magnetiske kuler ifølge en modifisert metode til Cruikshank (J. Immunol. 138: 3817-3823,1987). Miltcellene ble inkubert med en 1:10 fortynning av museanti-rotte CD8, CD4 eller B-cellemonoklonale antistoffer (mAbs)
(klonene OX/8, W3/25 eller OX/33 kommersielt tilgjengelig fra Serotec/Bioproducts, Indianapolis, IN) i 30 minutter på is, vasket to ganger og deretter tilsatt til forvaskede magnetiske partikler med en gjennomsnittlig diameter på 4,5 um (M-450) med geite anti-muse IgG kovalentlig koblet (Dynal Inc., Fort Lee, NJ). Mengden av magnetiske kuler som ble anvendt ble beregnet å være 10 ganger den vurderte målcellepopulasjon. Cellene ble inkubert med kulene i 0,5 ml RPMI 1640 supplementert med 10 % føtalt kalveserum (FCS) i et 10 ml rundbunnet reagensrør (Nunc) i 10 minutter på is med forsiktig risting hvert 5. minutt. Etter inkubasjon ble kule/cellesuspensjonen vasket med 5 ml medium og celle-mAb-kulekompleksene ble separert fra umerkede celler i et sterkt magnetisk område ved anvendelse av en magnetisk-partikkelkonsentrator (Dynal-MPC-1) i 2 minutter. Supernatanten ble fjernet og prosedyren gjentatt to ganger for å oppnå ikke-adherert fraksjon. Cellene i T-celle og B-celle tappede populasjoner var <95 % CD4<+>CD8", CD4-CD8<+> eller CD4<+>CD8<+> eller CD4<+>CD8<+>OX/33" (B-celletappet) som demonstrert ved indirekte flow cytometri. Hele miltpopulasjoner (5 x 10^ celler) fra MBP matede eller kontrollmatede dyr ble dyrket i nærvær av MBP (50 ug/ml) i 1 ml serumfritt proliferasjonsmedium. Tappede populasjoner ble dyrket ved en konsentrasjon på 2,5 x 10^ celler/ml. Supernatantene ble samlet ved 24 timer og 100 ul ble tilsatt til responderceller som beskrevet ovenfor.
Hensikten med dette var å isolere spesifikke undergrupper av T-celler for å bestemme hvilke T-celler som var involvert i bystander suppresjon.
Behandling av supernatanter med anti- cvtokinantistoffer. Miltceller (5 x 10^/ml i proliferasjonsmedium) fra MBP-forede og kontrolldyr ble inkubert i nærvræ av MBP (50 ug/ml) pluss nøytraliserende antistoffer mot interferongamma (INF ), TGF-B, Tumor Necrosis Factor (TNF)_+B eller med indomethacin i 72 timer. Antistoffene ble testet i et område av konsentrasjoner på (1:250, 1:500,1:1000) og indomethacin testet ved konsentrasjoner på 0,5-1 ug/ml. Ved 24 timer ble supernatantene samlet og fritt antistoff eller antistoff-cytokinkomplekser ble fjernet ved anvendelse av magnetiserbare polymerkuler (Dynabeads, Dynal, Inc., Fort Lee, NJ). Kulene koblet med anti-immunoglobulinantistoffer ble inkubert i en konsentrasjon på 4 x 10^ kuler/ml i 30 minutter (utført to ganger for hver prøve) og fjernet ifølge en modifisert metode til Liabakk et al (Scand. J. Immunol. 30:641,1989) ved anvendelse av en Dynal Magnetic Particle Concentrator (Dynal, MPC-1).
Hensikten med disse eksperimentene var å undersøke de oppløselige cytokinene produsert ved oral tolerisasjon.
Måling av TGF- B aktiviteten i serumfrie kultursu<p>ernatanter. Serumfrie kultursupematanter ble samlet som tidligere beskrevet (Kehri et al, J. Exp. Med. 163: 1037-1050,1986; Wahl et al, J. Immunol. 145: 2514-2419,1990). Modulatorceller ble først dyrket i 8 timer med MBP (50 ul/ml) i proliferasjonsmediet. Deretter ble cellene vasket tre ganger og resuspendert i serumfritt medium i de gjenværende 72 timene av dyrkningen, samlet og deretter frosset helt til de skulle bli analysert. Bestemmelse av TGF-B innholdet og isoformtypen i supernatantene ble utført ved anvendelse av en minklungeepitelcellelinje (American Type Culture Collection, Bethesda, MD #CCL-64) ifølge Danielpour et al (supra), og bekreftet ved en sandwich enzymbundet immunosurbentanalyse (SELISA) analyse som tidligere beskrevet (Danielpour et al, Growth Factors 2: 61-71,1989). Prosent aktiv TGF-13 ble bestemt ved analyse uten tidligere syreaktivering av prøvene. Hensikten med disse eksperimentene var å måle og bestemme isoformen til TGF-B produsert T-celler oppnådd fra oralt toleriserte dyr.
Immunisering av dyr. For å indusere en vesentlig EAE sykdomstilstand ble Lewisrotter immunisert med 25 ug MBP i 50 ul i det venstre fotbladet, emulgert i et likt volum av fullstendig Freunds adjuvant inneholdende 4 mg/ml Mycobacterium tuberculosis (Difco).
In vivo administrering av anti- TGF- fl antiserum og kontrollsera. Kalkun anti-TGF-B antiserum spesifikk for type 1 isoform ble anvendt for in vivo eksperimenter og var tidligere blitt dannet og karakterisert (Danielpour et al, 1990, supra). Serum ble varmeinaktivert ved 56°C i 30 min før injeksjon. Dyrene (5 pr gruppe) ble injisert intraperetonealt (LP.) med anti-TGF-B antiserum eller kontroll kalkunserum ved forskjellige konsentrasjoner (12,5,25 eller 50 ul fortynnet i PBS til et endelig volum på 100 ul), 5 ganger ved dagene -2, 0, +2, +4, +6 i forhold til MBP/CFA immunisering. 1 ul av antiserumet blokkerte 4 mg/ml bindingsaktivitet på 125 I-TGF-fll til A549 cellene (Danielpour et al, 1990, supra). In vivo behandling ble gitt både til oralt toleriserte dyr og til dyr for å utvikle EAE uten oral tolerisering.
Disse eksperimentene ble utført for å undersøke virkningen av anti TGF-B antiserum eller oral toleranse induksjon in vivo og for å se om TGF-B aktiviteten ble opphevet.
Klinisk vurdering. For å undersøke korrelasjonen mellom in vitro analyser og klinisk sykdom ble dyrene vurdert blindt hver dag for bevis for EAE. Hvor alvorlig EAE var klinisk ble registrert som følger: 0, ingen sykdom; 1, hengende hale; 2, bakbensparalyse; 3, bakbensparaplegia, inkontinens; 4, tetraplegia; 5, død. Varigheten av sykdommen ble målt ved å telle det totale antall dager fra sykdom begynte (vanligvis 10 dager eller 11 dager etter immunisering) frem til fullstendig helbredelse eller død for hvert dyr.
Forsinket type hvpersensitivitets ( DTH) testing. DTH ble testet ved injisering av 25 ug MBP i PBS subkutant i øret. Tykkelsen ble målt før og 48 timer etter eksponering av en blindet observatør ved anvendelse av mikrometerpinsetter (Mitutoyo, Japan). Forandring i øretykkelsen før og etter eksponeringen ble registrert for hvert dyr og resultatet ble uttrykt som gjennomsnitt for hver eksperimentell gruppe ±SEM.
DTH responsene ble registrert på grunn av at de blir formidlet av CD4+ T-celler som er
EAE.
Statistisk analyse. Sammenligninger av midlene ble utført ved anvendelse av en "one-tailed" student-test og chi square analyse (som er kjent for fagfolk innenfor dette området) ble anvendt for sammenligning av sykdomsforekomsten mellom gruppene.
Eksperimenter ble utført for å bestemme om supernatantene samlet fra splenocytter tappet for T-celle undergrupper eller B-celler fra rotter oralt tolerisert overfor MBP og stimulert in vitro med MBP kunne undertrykke en MBP linje. Som vist i figur 1 oppstår en reduksjon i proliferasjonen til MBP linjen ved tilsetning av supernatanter fra B-celletappede eller CD4 tappede splenocytter fra dyr tilført MBP og stimulert in vitro med MBP. Ingen suppresjon oppsto i supernatanter fra celler til bovint serumalbumin (BSA)-f6rede dyr eller CD8 tappede splenocytter fra MBP-f6rede dyr. Dette indikerte at suppresjonen var spesifikk for tilført antigen og krevde suppressor T-celler.
For å bestemme om et kjent cytokin var ansvarlig for å formidle suppresjonen ble nøytraliserende antistoffer til cytokiner postulert å ha suppressoraktivitet tilsatt til supernatantene i et forsøk for å oppheve suppresjonen. Som vist i figur 2 opphevet kanin anti-TGF-B antistoffet suppresjonen formidlet av supernatanter på en doseavhengig måte. Ingen virkning på suppresjonen fremkom med nøytraliserende antistoffer til INFy, THFa+fl eller når indomethacin, et prostaglandinblokkerende middel, ble tilsatt. Ingen suppresjon oppsto når anti-TGF-B antistoffet ble tilsatt direkte til MBP spesifikk responder T-cellelinje (data ikke vist). Dette indikerer at TGF-B er ansvarlig for suppresjon observert i fig 1 og var forårsaket av en oppløselig faktor.
For å direkte demonstrere tilstedeværelse av TGF-fl i supernatantene til miltcellene fra dyr tilført MBP og stimulert in vitro med MBP ble supernatantet samlet under serumfrie betingelser og analysert direkte for TGF-B som beskrevet ovenfor. Som vist i figur 3 ble TGF-B utskilt av miltcelle fra MBP forede dyr simulert in vitro i nærvær, men ikke i fravær av MBP. TGF-B ble også utskilt når splenocytter fra ovalbumin (OVA) forede dyr ble stimulert in vitro med OVA. Ved anvendelse av en spesifikk SELISA analyse med blokkerende antistoffer spesifikke for enten TGF-B l eller TGF-B2 ble det videre demonstrert at TGF-B var av TGF-1 isotype. I tillegg ble TGF-B utskilt i aktiv i stedet for latent form. Mengden TGF-fi i gruppen forede og stimulert in vitro med MBP var 6,8 ± 1,7 ng/ml med 68 ± 9 % i aktiv form. I OVA gruppen var mengden TGF-B 6,1 1,0 ng/ml med 65 ± 9 % i aktiv form. Det ble ikke observert aktiv TGF-B i supernatantene fra miltcellene til dyrene foret med MBP og stimulert med en uspesifikk induser av T-celleproliferasjonen, concanavalin-A (Con-A), til tross for at små mengder (2,1 ± 0,45 ng/ml) av latent TGF-B ble observert.
For å bestemme om TGF-B 1 også spilte en rolle i suppresjon av EAE ved oral tolerisasjon for MBP ble kalkun anti TGF-B 1 antiserum administrert in vivo. Som vist i figur 4A ble paralytis EAE utviklet i kontroUdyr med en maksimal alvorlighet i sykdommen på mellom 3,2-3,5 på dag 13 hvor dyrene ble injisert med PBS eler kontrollkalkunserum. Oral tolerisasjon med MBP reduserte alvorligheten av EAE (figur 4C) i dyrene injisert med PBS eller kontrollkalkunserum. Maksimal alvorlig sykdom i dyr behandlet fem ganger med 50 ul kontrollserum var 3,2 ± 0,2 og i oralt toleriserte dyr behandlet fem ganger med 50 ul kontrollserum var 1,0 ± 0,2 (p < 0,001). Som vist i figur 4D førte in vivo behandling med anti-TGF-Bl antiserum til opphevet beskyttelse indusert ved oral administrering av MBP på en doseavhengig måte; maksimal alvorlig sykdom i oralt toleriserte dyr behandlet fem ganger med 50 ul anti-TGF-Bl antiserum var 3,7 ± 0,2 vs. 1,0 ± 0,2 (p < 0,001, gruppe D vs. C). Som vist i figur 4B var det en doseavhengig forsterkning av sykdommen i dyr behandlet med anti-TGF-Bl antiserum som ikke var oralt tolerisert overfor MBP. Opprinnelsen på sykdommen var tidligere, helbredelsen ble forsinket og alvorligheten av sykdommen var større enn (4,5 ± 0,2 vs. 3,2 ± 0,2, grupper B vs. A p < 0,01).
Forsinket-type hypersensitivitet (DTH) responser korrelerte med det kliniske forløpet av EAE og virker som et mål på in vivo cellulær immunitet overfor MBP (Brod, S.A. et al (Ann. Neurol. 29:615-622,1991; Khoury, S.J. et al Cell. Immunol. 131:302-310,1990). DTH responsene ble testet i samme gruppe beskrevet i figur 4 ved injisering av 25 ug MBP i PBS subkutant i øret. Tykkelsen ble målt før og 48 timer etter utsettingen. Forandringen i øretykkelse før og etter administrering ble registrert for hvert dyr og resultatene uttrykt som gjennomsnittet for hver eksperimentell gruppe ±SEM.
Som vist i figur 5 (A-D) ble det utviklet betydelige DTH responser i dyr som gjennomgikk EAE og DTH responser som ble undertrykket ved oral administrering av MBP. Undertrykkede DTH responser ble opphevet ved in vivo anti-TGF-Bl behandling på en doseavhengig måte (1,5 ± 0,5 vs. 0,5 ± 0,3; p < 0,001 i dyr injisert fem ganger med 50 ul anti-TGF-B vs. kontrollserum. Ifølge den samme in vivo behandlingen var det forsterkning av DTH responsene overfor MBP i dyr som ble helbredet fra EAE som var oralt toleriserte (2,1 ± 0,3 vs. 1,4 ± 0,3; p < 0,01 i dyr injisert fem ganger med 50 ul anti-TGF-B vs. kontrollserum).
Resultatene presentert ovenfor tyder på en immunregulatorisk rolle utspilt av endogent TGF-B 1 i den spontant oppståtte helbredelse fira EAE og i suppresjon av EAE indusert ved oral tolerisasjon overfor MBP. I lys av det faktum at TGF-B trekkene blir sterkt konservert i evolusjonen blir det hevdet at de immunsuppressive virkningene til TGF-B i eksperimentelle dyr er lik effektene i mennesker.
EKSEMPEL 2: Antigen-drevet bystander suppresjon etter oral administrering
av antigener
I eksperimentene beskrevet nedenfor ble følgende materialer og fremgangsmåter anvendt.
Dyr. Hunn Lewisrotter 6-8 uker gamle ble oppnådd fra Harlan-Sprague Dawley Inc.
(Indianapolis, IN). Dyrene ble opprettholdt på standard laboratoriemat og vann etter behov.
Antigener. Marsvin MBP ble renset fra hjernevev ifølge en metode modifisert fra Deibler et al (supra) som beskrevet i eksempel 1 ovenfor og renheten ble undersøkt ved gelelektroforese. Ovalbumin (OVA) og BSA ble oppnådd fra Sigma Chemical Co. (St. Louis, MO) og keyhole limpet hemocyanin (KLH) fra Calbiochem Behring Corp. (La Jolla, CA).
Immunisering av dyr. Dyrene ble immunisert med 25 ug MBP i fotbladene, emulgert i et likt volum CFA inneholdende 4 mg/ml Myobacterium tuberculosis (Difco Labs, Detroit, MI) for å indusere en vesentlig EAE sykdomstilstand. For in vivo bystander suppresjonseksperimenter ble 50-300 fig av det sekundære antigenene OVA, BSA eller KLH injisert subkutant i samme fotblad i 100 fil PBS 8 timer etter primær immunisering med MBP CFA.
Klinisk vurdering. Dyrene ble vurdert på en blindet måte hver dag for tilsynekomst av EAE for å korrelere de kliniske manifestasjonene til bystander suppresjon med in vitro analysene beskrevet nedenfor. Grad av klinisk alvor av EAE ble registrert som følger: 0, ingen sykdom; 1, hengende hale; 2, bakben paralyse; 3, bakben paraplegia, inkontinens;
4, tetraplegia; 5, død. Gjennomsnittlig maksimal klinisk alvorlighet ble beregnet som tidligere beskrevet for hver eksperimentell gruppe (7). Statistisk analyse ble utført ved anvendelse av en one-tailed students t test og en chi square analyse for sammenligning av hendelser mellom gruppene.
Induksjon av oral toleranse. Dyrene ble tilført 1 mg MBP, OVA, BSA eller KLH oppløst i 1 ml PBS eller PBS alene, ved gastrisk intubasjon ved anvendelse av en 18-gauge rustfri stålnål for foring av dyr (Thomas Scientific, Swedesboro, NJ). Dyrene ble foret fem ganger (totaldose 5 mg), ved intervaller på 2-3 dager med siste foring 2 dager før immunisering.
Forsinket tvpe h<yp>ersensitivitet ( DTH) testing. DTH ble testet ved injisering av 50 jig MBP eller OVA i PBS, subkutant inn i øret. MBP ble injisert i venstre øre og OVA i det høyre øret i samme dyr. Tykkelse, i enheter på 0,025 cm ble målt i blindprøve, før og 48 timer etter eksponering ved anvendelse av mikrometerpassere (Mitutoyo, Utsunomia, Japan). Forandring i øretykkelsen før og etter eksponering ble registrert for hvert dyr og resultatene ble uttrykt som gjennomsnittet for hver eksperimentelle gruppe ± SEM; hver gruppe besto av fem dyr.
Transwell kulturer. Et dobbeltrom transwell kultursystem (Costar Cambrdige, MA) som er 24,5 mm i diameter og består av to rom separert av en semi-permeabel polykarbonatmembran, med en porestørrelse på 0,4 u.m ble anvendt. De to rommene er en 1 mm fra hverandre og muliggjør at cellene blir inkubert sammen i nærheten av hverandre uten direkte celle-til-celle kontakt. For å måle in vitro suppresjonen av proliferative responser i transwell kulturene ble 5 x IO<4> MBP- eller OVA-spesifikke cellelinjer, oppnådd og opprettholdt som tidligere beskrevet (Ben-Nun, A. et al, Eur. J. Immunol. 11:195,1981) dyrket med IO<6> bestrålte (2.500 rad) tymocytter, i 600 ul proliferasjonsmedium i den nederste brønnen. Miltcellene fra oralt toleriserte rotter eller kontroller (foret BSA) ble tilsatt til den øvre brønnen (5 x 10<5> celler i 200 ul). Miltcellene ble fjernet 7-14 dager etter den siste foringen og en enkeltcelle suspesjon ble dannet ved å presse miltene gjennom en rustfri stålmesh. MBP og OVA (50 ug/ml) ble tilsatt i et volum på 20 ul På grunn av at modulatorceller er separert fra responderceller med en semi-permeabel membran krever de ikke bestråling. I noen eksperimenter ble modulatorceller tilsatt i den lavere brønnen sammen med responderceller, og i disse tilfellene ble modulatorcellene bestrålt (1.250 rad) rett før de blir plassert i kultur. Proliferasjonsmedia besto av RPMI 1640 (Gibco Laboratories, Grand Island, NY) supplementert med 2 x 10^ M 2-merkatpetanol, 1 % natriumpyruvat, 1 % penicillin og streptomycin og 1 % glutamin, 1 % HEPES buffer, 1 % ikke-essensielle aminosyrer og 1 % autologt serum. Hver transwell ble utført i kvadruplikat. Transwellene ble inkubert ved 37°C i en fuktighet på 6 % CO2 og 94 % luftatmosfære i 72 timer. Etter 54 timers dyrkning ble hver lavere brønn pulset med 4 uCi [^H] tymidin og ved 72 timer splittet og på ny sådd i tre brønner i en rundbunnet 96-brønnplate (Costar) for høsting på fiberglassfiltre og telling ved anvendelse av standard væske scintillasjonsteknikker. Prosent suppresjon = 100 x (l - A cpm-respondere dyrket med modulatorer/A cpm av respondere).
Transwellsystemet ble anvendt for å undersøke de oppløselige faktorene produsert i løpet av bystander suppresjon og å registrere målføring av suppresjon i løpet av prosessen.
Rensin<g> av T- celle undergrupper. Tapping av T-celleundergrupper ble utført ved negativ seleksjon ved anvendelse av magnetiske kuler ifølge den modifiserte metoden til Cruikshank et al, supra. Miltcellene ble inkubert med 1:100 fortynning av museanti-rotte CD8, eller CD4, mAbs (klonene OX/8 eller W3/25 Serotec/Bioproducts, Indianapolis, IN) i 30 minutter på is, vasket to ganger og deretter tilsatt til forvaskede magnetiske partikler, med en gjennomsnittlig diameter på 450 mikron (M-450) med geite anti-muse iGg kovalentlig koblet (Dynal Inc. Fort Lee, NJ). Mengden av magnetiske kuler som ble anvendt ble beregnet å være 10 ganger i forhold til den vurderte målcellepopulasjon. Cellene ble inkubert med kuler i 0,5 ml RPMI 1640 supplementert med 10 % FCS i et 10 ml rundbunnet reagensrør (Nunc, Roskilde, Danmark) i 30 minutter på is med forsiktig risting hvert 5. minutt. Etter inkubasjon ble kule/cellesuspensjonen vasket med 5 ml medium og celle-mAb-kulekompleksene ble separert fra umerkede celler i et sterkt magnetisk felt ved anvendelse av en magnetisk-partikkelkonsentrator (Dynal-MPC-1) i 2 minutter. Supernatanten ble fjernet og prosedyren ble <g>jentatt to ganger for å oppnå den ikke-adherente fraksjonen. T-cellene i den tappede populasjonen var 95 % CD4<+>CD8" eller CD8<+>CD4~ som demonstrert ved indirekte flow cytometri.
Adoptiv overføring av svkdomssuppresjon. For å registrere den adoptive overføringen av sykdomssuppresjon som oppstår i løpet av bystander suppresjon mottok donorrottene enten 1 mg MBP, OVA eller KLH, fem ganger med intervaller på 2 dager og ble drept 7-14 dager etter den siste tilførselen. Miltcellene ble høstet og inkubert in vitro med det homologe aintigenet (50 fig/ml) i proliferasjonsmedium i 72 timer. Cellene ble injisert intraperetoneal: 10* celler for hele miltpopulasjoner eller 5-6 x 10<?> celler for CD8- eller CD4tappede populasjoner. Mottakerdyrene ble bestrålt (250 rad) før adoptiv overføring, immunisert med MBP/CFA 6 timer etter den adoptive overføringen og administrert 8 timer senere med 50 ug OVA. ;For å bestemme om celle-til-cellekontakten var nødvendig for in vitro suppresjon ble et transwellsystem (beskrevet ovenfor) anvendt. Resultatene er angitt i tabell 2 nedenfor. ;Som vist i tabell 2 var det når bestrålte splenocytter fra MBP-forede dyr ble inkubert sammen med en MBP linje i den nedre brønnen, suppresjon av proliferasjon (linje 2), mens ingen suppresjon ble observert med splenocytter fra PBS forede dyr (linje 3). Omtrent identisk suppresjon ble observert når modulatorceller ble separert fra respondercellene med semipermeabel membran (linjene 4 og 5). Suppresjonen så ut til å være formidlet av en oppløselig faktor eller faktorer som diffunderer gjennom transwellmembranen. Bystander suppresjon ser ut til å være operativ ved induksjon av den orale toleransen i EAE. 5 x IO<4> MBP linjeceller + MBP (50 ng/ml) ble plassert i den lavere brønnen med 10^ bestrålte (2.500 rad) tymocytter som antigenpresenterende celler (APC). Miltmodulatorceller (5 x 10^) fra MBP- eller PBS-forede dyr ble tilsatt til enten den øvre eller nedre brønnen. Modulatorcellene tilsatt til den nedre brønnen ble bestrålt (1.250 rad). Bakgrunnstellingene til MBP linjen uten tilsatt MBP var mellom 1.000 og 2.000 cpm. ;For å bestemme om den in vitro suppresjonen observert i transwellsystemet krevde identisk antigen spesifisitet mellom modulator og respondercellene ble en OVA linje plassert i den nedre brønnen. Resultatene er angitt i tabell 3 nedenfor. ;Som vist i tabell 3 kunne modulatorceller fra MBP-forede dyr plassert i den øvre brønnen undertrykke en OVA linje i den nedre brønnen, i nærvær, men ikke i fravær, av MBP (linjene 2 og 3). MBP tilsatt til modulatorcellene fra dyrene tilført PBS undertrykte ikke OVA linjen (linje 4). Suppresjon av en MBP linje fremkom med modulatorcellene fra OVA-tilførte dyr i nærvær av OVA (linje 7). Oppløselig antigen tilsatt til transwell i en av brønnene diffunderte over membranen og var dermed tilstede i begge brønnene som tilfellet var in vivo. 5 x IO<4> MBP eller OVA linjecellene ble plassert i den nedre brønnen med 10^ bestrålte (2.500 rad) tymocytt som APC. Modulatorcellene (5 x IO<5>) fra MBP-, OVA- eller PBS-forede dyr ble tilsatt til den øvre brønnen. Bakgrunnstellingene til MBP og OVA linjene uten MBP eller OVA tilsatt var på mellom 1.000 og 2.000 cpm. ;For å bestemme forholdet mellom ovennevnte in vitro bystander suppresjon og in vivo situasjonen ble en serie eksperimenter utført i EAE modellen. Rottene ble foret med OVA (1 mg, 5 ganger over en 10 dagers periode), deretter immunisert med MBP/CFA i fotbladet og gitt OVA 8 timer senere i samme fotblad. Som vist i figur 6A hadde injisering av OVA i fotbladet 8 timer etter immunisering med MBP/CFA ingen virkning på EAE som ventet. Gjennomsnittlig maksimal alvorlig klinisk sykdom var 3,9 ± 0,2 for MBP/CFA immunisert og 3,8 ±0,1 med OVA gitt subkutant. I dyr foret med OVA før immunisering med MBP/CFA men etter OVA ble gitt subkutant i fotbladet oppsto suppresjon av EAE på en analog måte som foring av MBP (figur 6B); alvorligheten til sykdommen i OVA foret pluss OVA gitt subkutant var 0,9 ± 0,2 i MBP foret var det 1,1 ± 0,1 og i OVA foret og KLH gitt subkutant (kontrollgruppe) 3,9 ± 0,1 (p < 0,001, OVA og MBP foret vs. kontroll). CD4+ T-celler indusert ved immunisering med MBP/CFA ble nedregulert av TGF-B frigjort av CD8+ T-celler indusert ved oral administrering av et bystander antigen, i dette tilfellet OVA. Ingen suppresjon av EAE ble observert i dyr foret med OVA hvor KLH ble gitt etter MBP/CFA pluss OVA subkutant (figur 6C), sykdomsalvorligheten var 3,7 ± 0,1 og 3,8 ± 0,2. Disse eksperimentene demonstrerer en in vivo virkning som ligner den som sees in vitro i transwellsystemet. Modulatorceller dannet ved oral tolerisasjon overfor et antigen undertrykker cellene til en annen antigen-spesifisitet når det toleriserte antigenet er tilstede. ;For å bestemme om en korrelasjon eksisterer i det in vivo bystander systemet og å bestemme grad av sensitibilisering som oppstår i assosiasjon med den bystander virkningen, ble DTH responsene målt. Undertrykte DTH responser overfor MBP ble observert både i dyr foret med MBP og de som ble foret med OVA som deretter ble immunisert med MBP/CFA pluss OVA (figur 7). Oral administrering av andre antigener, såsom KLH eller BSA hadde ingen virkning på DTH responsene overfor MBP i disse dyrene. Tilførsel av OVA etterfulgt av injeksjon av OVA subkutant i assosiasjon med MBP/CFA dannet ikke noen immunrespons overfor OVA målt ifølge ;DTH. ;For å utelukke muligheten av at noe unikt overfor OVA var ansvarlig overfor den observerte in vivo bystander suppresjonen ble lignende eksperimenter utført hvor BSA ble tilført og deretter gitt subkutant etter MBP/CFA immuniseringen. Som vist figur 8 hørte oral administrering av BSA før immunisering med MBP/CFA etterfulgt av BSA (bystander antigen) gitt subkutant til undertrykket EAE på en analog måte som ved OVA. Suppresjon av EAE assosiert med BSA ble bare observert når det sekundære antigenet ble gitt subkutant i en dose på 300 ug, mens med OVA oppsto suppresjon ved ;en dose på SO ug. ;Som vist i figur 9, miltceller fra MBP- eller OVA-forede dyr overførte beskyttelse til naive mottakere, som ble immunisert med MBP/CFA og gitt OVA subkutant. Adoptivt overført suppresjon ble opphevet ved tapping av CD8<+> (suppressor T-celler), men ikke ved tapping av CD4<+> celler. Ingen beskyttelse ble observert med adoptiv overføring av miltceller fra KLH-fSrede dyr til dyr immunisert med MBP/CFA pluss OVA. ;Eksempel 3: Identifikasjon av immunsuppressive epitoper til marsvin MBP ;Transwellsystemet ifølge eksempel 2 ovenfor ble anvendt for å identifisere epitopene tilstede på marsvin MBP som induserer frigjøring av TGF-0 fra suppressor T-celler. ;Sykdomsinduserende fragmenter (autoimmun responsepitoper) til MBP ble først bekreftet som følger: overlappende peptider som vist i figur 10, til marsvin MBP ble oppnådd fra kommersielle kilder eller syntetisert i henhold til velkjente teknikker, spesifikt ved anvendelse av en kommersiell peptidsynteseapparatur (fra Applied Biosystems) og ved å følge forhandlerens instruksjoner. Total MBP ble deretter foret til rotter og lymfeknuteceller fra oralt toleriserte dyr ble utløst med MBP-peptidene. Evnen som aktiverte celler har til å indusere dreper T-celler ble deretter kvantitativt bestemt ved en proliferasjonsanalyse også som beskrevet i eksemplene 1 og 2 og ved testing av evnen som de prolifererende cellene har til å overføre sykdommen. ;Som vist i figur 10 var et peptid som dekker residiene 71-90 til marsvin MBP den mest effektive induseren til å drepe T-celler og derfor det mest potente sykdomsfremmende fragmentet til MBP. Denne regionen av marsvin MBP tilsvarer derfor den immundominante epitopen til proteinet. ;Når miltcellene oppnådd fra dyr foret med MBP og immunisert med MBP/CFA (som beskrevet ovenfor i eksemplene 1 og 2) ble dyrket sammen i transwellsystemet med miltceller isolert fra OVA-forede dyr kunne peptider tilsvarende marsvin MBP aminosyreresidiene 21-40,51-70 og 101-120 tilsatt til modulatorbrønnen alle utløse suppresjon av proliferasjonen av den OVA-forede linjen. Resultatene er vist i figur 11. Den immundominante epitopen til marsvin MBP, identifisert i figur 10 og 11 (tilsvarende aminosyreresidiene nr 71-90) var ineffektive når det gjelder å utløse suppresjon i transwellsystemet. Peptider tilsvarende marsvin MBP residie nr 151-170 og 161-178 inhiberer proliferasjonen av OVA (responder) linjen, men denne virkningen var uspesifikk og kan ha vært forårsaket av toksisiteten indusert in vitro til disse peptidene, idet disse peptidene inhiberer proliferasjonen av miltceller isolerte OVA-forede dyr når dyrket sammen med kontroll (ikke-MBP-f6rede) modulatorceller (data ikke vist). Disse eksperimentene demonstrerer videre at foring av antigener som utløser TGF-B til dyr er nødvendig for bystander suppresjon. Disse eksperimentene demonstrerer også at de delene av et autoantigen som er involvert i bystander suppresjon er forskjellige fra de som er involvert i autoimmun respons. ;EKSEMPEL 4. Celler, cytokiner og aktiveringsmarkerer i deler av rottehjernen ;oppnådd fra normale EAE-induserte og MBP-forede rotter ;Virkningen av oral administrering av MBP i rotter indusert for EAE ble analysert med hensyn på celler og faktorer tilstede i hjernene til forede og kontrollrotter. Lewisrotter ble foret med MBP fem ganger og deretter immunisert med MBP/CFA og hjernene ble undersøkt immunhistologisk på dag 14 (sykdomstoppen) og sammenlignet med hjerner fra immuniserte kontrollforede dyr høstet på samme tid, og til hjerner fra naive dyr. Cryostatseksjoner av bark ob cerebellum ble blandet i paraformaldehyd-lysin-periodat for å bestemme leukocytter og aktiveringsantigener, eller i aceton for merking av cytokiner, og farvet ifølge en peroksydase-antiperoksydasemetode (Hancock, W.W. et al, J. Immunol. 138:164,1987). Resultater av cytokin og endotelmerking i 20 påfølgende områder ble vurdert som (-) uten merking, (+/-) <10 celler/del eller spormerking, (+) få små foci, (2+) multiple foci og (3+) multiple store perivaskulære samlinger og diffus submeningial farving. ;Resultatene er oppsummert i tabell 4. ;;I den MBP-forede gruppen var det tegn på nedregulering av cellulær inflammatorisk immunrespons og TNF, Ia og ICAM-1 ekspresjon, mens det var oppregulering av TGF-fl ekspresjon (tabell 4). ;Det er tidligere blitt oppdaget at liposakkarid (LPS) forsterker suppresjonen av EAE oppnådd ved oral administrering av MBP. Hjernene til MBP+LPS forede dyr ved sykdomstoppen ble også undersøkt og i tillegg til forandringene observert med bare MBP foring var det ingen oppregulering av IL-4 og PGE ekspresjon. Under visse betingelser deltar IL-4 eller regulatoriske cytokiner med TGF-6 i nedregulering av immunresponsen. ;Foring av bare synergist (uten bystander eller autoantigen) resulterer ikke i oppregulering av IL-4 eller PGE (data ikke vist). ;Som vist ut i fra resultatene angitt i tabell 4 ovenfor inneholder normale rottehjemer ikke celler, cytokiner og aktiveringsmarkører, mens EAE-induserte rotter har forskjellige inflammatoriske celler og inflammatoriske cytokiner (dvs. IL-1, IL-2, IL-6, IFNy og TNF) tilstede. EAE-induserte rotter som ble foret med MBP pluss LPS (en synergist) har i kontrast til dette en reduksjon av celler og inflammatoriske cytokiner og inneholder i tillegg suppressor T-celler (CD8+ undergruppe), IL-4, TGF-fl og prostaglandin E(PGE), som alle motvirker virkningene til CD4+MNC og inflammatoriske cytokiner. ;EKSEMPEL 5: Suppresjon av insultits i NOD mus ved oral administrering av ;insulinpeptider og glukagon ;Virkning av foring av separerte insulin A- eller B-kjeder og forskjellige syntetiske peptider avledet fra insulin B-kjedeproteinmolekylet og glukagon på insulitis i NOD mus ble undersøkt. ;NOD mus (Taconic Labs) ble foret 1 mg glukagon, eller 1 mg griseinsulin (begge oppnådd kommersielt) eller like molare mengder insulin A-kjede, B-kjede og B-kjedepeptidet beskrevet nedenfor (alle insulinfragmentene er blitt syntetisert) to ganger ukentlig i 5 uker og ofret i en alder på 10 uker. ;Kontrolldyrene ble foret et ikke-bukspyttkjertel (dvs. urelatert) peptid, GAP. Insulitis ble målt som et semikvantitativt insulitismål ifølge fremgangsmåten beskrevet i Zhang, Z.J. PNAS(USA), 88:10252-10256,1991. ;Insulin B-kjede peptidene tilsvarte aminosyreresidiene 1-12 ( B\_\ 2) > 10-22 (Bjq-22)» 11-30 (Bj i_3o) og 23-30 (823.30)- Alle dyrene ble foret ti ganger i løpet av tre uker. ;Resultatene er angitt i tabell 5 nedenfor. ;;Det fremgår fra resultatene i tabell 5 at insulina-kjede eller B-kjede undertrykte insulitis, i B-kjedeforingen viste en høyere grad av suppresjon. Peptidene Bl_i2> Bi q_22 °S ^11-30 undertrykte også insulitis, mens B23.30 ikke gjorde det. Ingen suppresjon ble observert i dyr foret med MBP eller GAP. I tillegg var glukagon, et bystander antigen, også effektiv når det gjelder undertrykking av insulitis. ;EKSEMPEL 6: Oral toleranse vs. IV administrering av bovin-PLP eller muse ;MBP ;For å sammenligne virkningen av tolerisasjon via oral eller intravenøs (IV) vei for administrering og videre å demonstrere bystander suppresjon ble grupper på 5-6 hunnkjønn, 7 uker gamle, SJL/J mus (Jackson Labs, Bar Harbour, ME) immunisert med PLP peptid 140-160 på dagene 0-7 og mottok følgende behandlinger: ;Grupper ;1. Foret histon (0,25 mg) ;2. F6ret muse MBP (0,25 mg) ;3. Foret bovin PLP (0,25 mg) ;4. Injisert LV. histon (0,25 mg) ;5. Injisert LV. MBP (0,25 mg) ;6. Injisert LV. PLP (0,25 mg) ;Hver gruppe ble behandlet annenhver dag i 7 dager. I den intravenøse gruppen ble materialet injisert inn i øyenettet. PLP peptidet som ble anvendt var det sykdomsinduserende fragmentet 140-160 til bovin PLP. Dette peptidet hadde aminosyresekvensen COOH-PLAYTIGVFKDPHGLWKGLCNH2, som representerer de foregående aminosyreresidiene. ;Som vist i figur 12 var muse MBP og bovin PLP like effektive i nedregulering av PLP-peptid-indusert EAE når administrert oralt. Et uspesifikt protein, histon, var ineffektivt til å undertrykke EAE når administrert oralt. Et bystander antigen, når det gjelder muse MBP, undertrykte effektivt EAE når administrert oralt til dyr indusert for EAE med bovint PLP. ;Når administrert intravenøst, ble bare antigenet anvendt for å indusere sykdommen, i dette tilfellet bovint PLP, effektivt undertrykke EAE. Resultatene er vist i figur 13. ;Virkningene av foring av forskjellige peptider til Lewis rotter indusert for EAE av marsvin MBP residie nr 71-90 (hovedimmundominante epitopen til marsvin MBP som vist i eksempel 3 ovenfor) ble også studert. ;EAE ble indusert ved immunisering med 0,25 mg marsvin MBP aminosyreresidiene nr 71-90 i Freuds fullstendige adjuvant og virkningen av foring av forskjellige marsvin MBP peptider på EAE ble undersøkt. Som vist i figur 14 var total marsvin MBP og et 21-40 marsvinpeptid like effektive i nedregulering av EAE indusert av marsvin MBP 71-90 som 71-90. Marsvin MBP peptid 131-150 var ineffektiv i dette tilfellet. Peptidene ble også foret med STI som forhindrer nedbrytningen av mavesafter og forsterke deres biologiske virkning. DTH responsene overfor total MBP ble undertrykt ved foring av MBP eller hvilke som helst av MBP-peptidene 21-40 eller 71-90. DTH responsene overfor marsvin MBP pepitd 71-90 ble bare undertrykt ved foring av enten total MBP eller marsvin peptid 71-90 og ble ikke oppnådd av marsvin MBP peptid 21-40 (figur 15). Dette er i samsvar med konklusjonen som innbefatter at MBP fragmentet 71-90 ikke deltar i bystander suppresjon. ;Suppresjon av EAE ved LV. tolerisasjon med MBP og MBP peptider før sykdomsekspresjon (på dagene 8 og 9 etter immunisering) ble undersøkt. ;Som vist i figur 16, i dyr indusert for EAE med total marsvin MBP var bare total marsvin MBP og marsvin MBP peptider tilsvarende aminosyreresidiene 71-90 effektive når det gjelder å undertrykke EAE når administrert via LV. veien. Peptider tilsvarende marsvin NBP aminosyreresidiene nr 21-40, som er effektive i nedregulering av EAE når administrert oralt, var ineffektive når det gjelder å undertrykke EAE når administrert intravenøst, i samsvar den manglende evnen av LV. administrering for å utløse bystander suppresjon. Et peptid tilsvarende aminsyreresidie nr 131-150 og histon var også ineffektive når det gjelder å undertrykke EAE når administrert intravenøst, i samsvar med det faktum at ingen av disse antigenene er ansvarlig for autoimmun respons. *
Claims (12)
1.
Anvendelse av et bystander antigen for fremstilling av et oralt eller inhalerbart legemiddel for behandling av eller forebygging av en autoimmun sykdom hos et individ, hvor det nevnte bystander antigen er spesifikt til et organ eller vev som er rammet av immunangrep i løpet av nevnte sykdom og hvori nevnte bystander antigen ikke er det primære angrepsmålet av det immunregulatoriske systemet i løpet av nevnte sykdom hos nevnte individ.
2.
Anvendelse ifølge krav 1, hvori nevnte legemiddel administreres oralt til nevnte individ.
3.
Anvendelse ifølge krav 1, hvori nevnte legemiddel administreres til nevnte individ ved hjelp av inhalering.
4.
Anvendelse ifølge krav 1, hvori den ytterligere innbefatter en synergist som er virksom i kombinasjon med nevnte bystander antigen for å behandle nevnte sykdom.
5.
Anvendelse ifølge krav 1 som ytterligere innbefatter administrering til nevnte individ i et separat trinn av en mengde av en synergist som er virksom i kombinasjon med nevnte bystander antigen for å behandle nevnte sykdom.
6.
Anvendelse ifølge krav 1, hvori nevnte bystander antigen er et peptid som innbefatter et immunosuppressivt epitop.
7.
Anvendelse ifølge krav 1, hvor nevnte bystander antigen er glukagon og nevnte autoimmunsykdom er type 1 diabetes.
8.
Anvendelse ifølge krav 7, hvori nevnte legemiddel administreres oralt.
9.
Anvendelse ifølge krav 7, hvori nevnte legemiddel administreres ved hjelp av inhalering.
10.
Anvendelse ifølge krav 1, hvor nevnte bystander antigen er glutaminsyre og nevnte immunsykdom er type 1 diabetes.
11.
Anvendelse i følge krav 10, hvori nevnte legemiddel administreres oralt.
12.
Anvendelse ifølge krav 10, hvori nevnte legemiddel administreres ved inhalering.
Applications Claiming Priority (2)
Application Number | Priority Date | Filing Date | Title |
---|---|---|---|
US84375292A | 1992-02-28 | 1992-02-28 | |
PCT/US1993/001705 WO1993016724A1 (en) | 1992-02-28 | 1993-02-25 | Bystander suppression of autoimmune diseases |
Publications (3)
Publication Number | Publication Date |
---|---|
NO943151D0 NO943151D0 (no) | 1994-08-25 |
NO943151L NO943151L (no) | 1994-10-26 |
NO319062B1 true NO319062B1 (no) | 2005-06-13 |
Family
ID=25290916
Family Applications (1)
Application Number | Title | Priority Date | Filing Date |
---|---|---|---|
NO19943151A NO319062B1 (no) | 1992-02-28 | 1994-08-25 | Bystander suppresjon av autoimmune sykdommer |
Country Status (16)
Country | Link |
---|---|
US (1) | US20050208061A1 (no) |
EP (1) | EP0627933B1 (no) |
JP (1) | JP3712260B2 (no) |
KR (1) | KR950700082A (no) |
AT (1) | ATE228373T1 (no) |
AU (2) | AU3778593A (no) |
BR (1) | BR9306042A (no) |
CA (1) | CA2117492C (no) |
DE (1) | DE69332518T2 (no) |
DK (1) | DK0627933T3 (no) |
ES (1) | ES2190784T3 (no) |
HU (1) | HU220357B (no) |
IL (1) | IL104880A (no) |
NO (1) | NO319062B1 (no) |
PT (1) | PT627933E (no) |
WO (1) | WO1993016724A1 (no) |
Families Citing this family (48)
Publication number | Priority date | Publication date | Assignee | Title |
---|---|---|---|---|
US5869054A (en) * | 1987-06-24 | 1999-02-09 | Autoimmune Inc. | Treatment of multiple sclerosis by oral administration of autoantigens |
US5571500A (en) * | 1987-06-24 | 1996-11-05 | Autoimmune, Inc. | Treatment of autoimmune diseases through administration by inhalation of autoantigens |
US5645820A (en) * | 1987-06-24 | 1997-07-08 | Autoimmune, Inc. | Treatment of autoimmune diseases by aerosol administration of autoantigens |
US5571499A (en) * | 1987-06-24 | 1996-11-05 | Autoimmune, Inc. | Treatment of autoimmune diseases by aerosol administration of autoantigens |
US5641474A (en) * | 1987-06-24 | 1997-06-24 | Autoimmune, Inc. | Prevention of autoimmune diseases by aerosol administration of autoantigens |
CA2164326A1 (en) * | 1993-06-02 | 1994-12-08 | Wayne Robert Thomas | Cryptic peptides for use in inducing immunologic tolerance |
WO1995027499A1 (en) * | 1994-04-08 | 1995-10-19 | Brigham And Women's Hospital | Treatment of autoimmune disease using oral tolerization and/or type i interferon |
AU695883B2 (en) * | 1994-04-08 | 1998-08-27 | Brigham And Women's Hospital | Treatment of autoimmune disease using oral tolerization and/or Th2-enhancing cytokines |
AU4278296A (en) * | 1994-10-25 | 1996-05-15 | Immulogic Pharmaceutical Corporation | Compositions and treatment for multiple sclerosis |
US5856446A (en) * | 1995-07-07 | 1999-01-05 | Autoimmune Inc. | Method of treating rheumatoid arthritis with low dose type II collagen |
WO1997046253A2 (en) * | 1996-06-03 | 1997-12-11 | Powderject Vaccines, Inc. | Immunotherapy for autoimmune disease |
KR20000070460A (ko) * | 1997-01-24 | 2000-11-25 | 왈리스 조 앤 | 메토트렉세이트와 공동으로 내성화를 사용한 자기면역질병의 치료 |
US7097845B2 (en) | 1997-04-23 | 2006-08-29 | Jacob Sten Petersen | Combinations of antigen and mucosal binding component for inducing specific immunological tolerance |
US6913745B1 (en) | 1997-12-02 | 2005-07-05 | Neuralab Limited | Passive immunization of Alzheimer's disease |
US6787523B1 (en) | 1997-12-02 | 2004-09-07 | Neuralab Limited | Prevention and treatment of amyloidogenic disease |
US20080050367A1 (en) | 1998-04-07 | 2008-02-28 | Guriq Basi | Humanized antibodies that recognize beta amyloid peptide |
US6710226B1 (en) | 1997-12-02 | 2004-03-23 | Neuralab Limited | Transgenic mouse assay to determine the effect of Aβ antibodies and Aβ Fragments on alzheimer's disease characteristics |
US7790856B2 (en) | 1998-04-07 | 2010-09-07 | Janssen Alzheimer Immunotherapy | Humanized antibodies that recognize beta amyloid peptide |
US6905686B1 (en) | 1997-12-02 | 2005-06-14 | Neuralab Limited | Active immunization for treatment of alzheimer's disease |
US6750324B1 (en) | 1997-12-02 | 2004-06-15 | Neuralab Limited | Humanized and chimeric N-terminal amyloid beta-antibodies |
TWI239847B (en) | 1997-12-02 | 2005-09-21 | Elan Pharm Inc | N-terminal fragment of Abeta peptide and an adjuvant for preventing and treating amyloidogenic disease |
EP1094828A4 (en) * | 1998-05-07 | 2005-01-26 | Univ California | USE OF TARGETED, NEGLIGATED TISSUE ANTIGENS TO MODULATE IMMUNE REACTIONS |
US20030147882A1 (en) | 1998-05-21 | 2003-08-07 | Alan Solomon | Methods for amyloid removal using anti-amyloid antibodies |
US6787637B1 (en) | 1999-05-28 | 2004-09-07 | Neuralab Limited | N-Terminal amyloid-β antibodies |
UA81216C2 (en) | 1999-06-01 | 2007-12-25 | Prevention and treatment of amyloid disease | |
PT1286686E (pt) | 2000-05-24 | 2007-11-07 | Us Health | E-selectiva para o tratamento ou prevenção do acidente vascular cerebral |
US7897575B2 (en) | 2000-05-24 | 2011-03-01 | The United States Of America As Represented By The Department Of Health And Human Services | Treatment and prevention of vascular dementia |
EP1842551A1 (en) * | 2000-05-24 | 2007-10-10 | The Government of the United States of America as represented by The Secretary of the Department of Health and Human Services | E-selectin for treating or preventing stroke |
US7700751B2 (en) | 2000-12-06 | 2010-04-20 | Janssen Alzheimer Immunotherapy | Humanized antibodies that recognize β-amyloid peptide |
MY139983A (en) | 2002-03-12 | 2009-11-30 | Janssen Alzheimer Immunotherap | Humanized antibodies that recognize beta amyloid peptide |
WO2004064863A1 (en) * | 2003-01-23 | 2004-08-05 | Lorantis Limited | Treatment of autoimmune diseases using an activator for the notch signaling pathway |
PE20050627A1 (es) | 2003-05-30 | 2005-08-10 | Wyeth Corp | Anticuerpos humanizados que reconocen el peptido beta amiloideo |
AR052051A1 (es) | 2004-12-15 | 2007-02-28 | Neuralab Ltd | Anticuerpos ab humanizados usados en mejorar la cognicion |
US8784810B2 (en) | 2006-04-18 | 2014-07-22 | Janssen Alzheimer Immunotherapy | Treatment of amyloidogenic diseases |
WO2009017467A1 (en) | 2007-07-27 | 2009-02-05 | Elan Pharma International Limited | Treatment of amyloidogenic diseases |
US8003097B2 (en) | 2007-04-18 | 2011-08-23 | Janssen Alzheimer Immunotherapy | Treatment of cerebral amyloid angiopathy |
JO3076B1 (ar) | 2007-10-17 | 2017-03-15 | Janssen Alzheimer Immunotherap | نظم العلاج المناعي المعتمد على حالة apoe |
EP2113560A1 (en) * | 2008-04-28 | 2009-11-04 | TXCell | Compositions for treating an arthritic condition |
PL219335B1 (pl) | 2008-07-04 | 2015-04-30 | Inst Biotechnologii I Antybiotyków | Pochodna insuliny lub jej farmaceutycznie dopuszczalna sól, jej zastosowanie oraz zawierająca ją kompozycja farmaceutyczna |
US9067981B1 (en) | 2008-10-30 | 2015-06-30 | Janssen Sciences Ireland Uc | Hybrid amyloid-beta antibodies |
WO2012049310A1 (en) * | 2010-10-15 | 2012-04-19 | Alk-Abelló A/S | Suppression of a hypersensitivity immune response with unrelated antigen derived from allergen source material |
US20130216582A1 (en) * | 2010-10-15 | 2013-08-22 | Alk-Abello A/S | Suppression of a type 1 hypersensitivity immune response with an unrelated antigen |
KR20210096312A (ko) | 2012-06-21 | 2021-08-04 | 노쓰웨스턴유니버시티 | 펩티드 접합된 입자 |
EP3569226A1 (en) | 2012-12-04 | 2019-11-20 | Phosphorex, Inc. | Microparticles and nanoparticles having negative surface charges |
IL303425A (en) | 2013-03-13 | 2023-08-01 | Cour Pharmaceuticals Dev Company | Secondary vaccine particles for the treatment of inflammation |
CN105555301B (zh) | 2013-08-13 | 2021-04-16 | 西北大学 | 肽缀合颗粒 |
KR20180101410A (ko) | 2015-12-23 | 2018-09-12 | 코어 파마슈티칼스 디벨롭먼트 컴퍼니 인크. | 공유결합 중합체-항원 접합 입자 |
WO2019217780A1 (en) | 2018-05-11 | 2019-11-14 | Phosphorex, Inc. | Microparticles and nanoparticles having negative surface charges |
Family Cites Families (15)
Publication number | Priority date | Publication date | Assignee | Title |
---|---|---|---|---|
US4985436A (en) * | 1984-02-17 | 1991-01-15 | Arizona Board Of Regents | Composition of matter for inhibiting leukemias and sarcomas |
CA1302880C (en) * | 1986-07-25 | 1992-06-09 | Peter Koepff | Agents for the treatment of arthroses |
US5399347A (en) * | 1987-06-24 | 1995-03-21 | Autoimmune, Inc. | Method of treating rheumatoid arthritis with type II collagen |
US5645820A (en) * | 1987-06-24 | 1997-07-08 | Autoimmune, Inc. | Treatment of autoimmune diseases by aerosol administration of autoantigens |
US5843445A (en) * | 1987-06-24 | 1998-12-01 | Autoimmune, Inc. | Method of treating rheumatoid arthritis with type II collagen |
US5571499A (en) * | 1987-06-24 | 1996-11-05 | Autoimmune, Inc. | Treatment of autoimmune diseases by aerosol administration of autoantigens |
US5641474A (en) * | 1987-06-24 | 1997-06-24 | Autoimmune, Inc. | Prevention of autoimmune diseases by aerosol administration of autoantigens |
US5849298A (en) * | 1987-06-24 | 1998-12-15 | Autoimmune Inc. | Treatment of multiple sclerosis by oral administration of bovine myelin |
US5869054A (en) * | 1987-06-24 | 1999-02-09 | Autoimmune Inc. | Treatment of multiple sclerosis by oral administration of autoantigens |
US5571500A (en) * | 1987-06-24 | 1996-11-05 | Autoimmune, Inc. | Treatment of autoimmune diseases through administration by inhalation of autoantigens |
US5194425A (en) * | 1988-06-23 | 1993-03-16 | Anergen, Inc. | Mhc-mediated toxic conjugates useful in ameliorating autoimmunity |
HUT61487A (en) * | 1989-12-20 | 1993-01-28 | Brigham & Womens Hospital | Process for producing aerosol pharmaceutical composition comprising autoantigens |
US5075112A (en) * | 1990-02-12 | 1991-12-24 | Cartilage Technologies Inc. | Method of and dosage unit for inhibiting angiogenesis or vascularization in an animal using shark cartilage |
EP0594607B1 (en) * | 1990-03-02 | 1997-08-27 | Autoimmune, Inc. | Enhancement of the down-regulation of autoimmune diseases by oral or enteral administration of autoantigens |
HUT69942A (en) * | 1990-10-15 | 1995-09-28 | Brigham & Womens Hospital | Treatment of autoimmun diseases by oral administration of autoantigenes |
-
1993
- 1993-02-25 KR KR1019940703010A patent/KR950700082A/ko active IP Right Grant
- 1993-02-25 HU HU9402468A patent/HU220357B/hu not_active IP Right Cessation
- 1993-02-25 DE DE69332518T patent/DE69332518T2/de not_active Expired - Lifetime
- 1993-02-25 PT PT93907044T patent/PT627933E/pt unknown
- 1993-02-25 AT AT93907044T patent/ATE228373T1/de not_active IP Right Cessation
- 1993-02-25 ES ES93907044T patent/ES2190784T3/es not_active Expired - Lifetime
- 1993-02-25 EP EP93907044A patent/EP0627933B1/en not_active Expired - Lifetime
- 1993-02-25 JP JP51507893A patent/JP3712260B2/ja not_active Expired - Fee Related
- 1993-02-25 DK DK93907044T patent/DK0627933T3/da active
- 1993-02-25 CA CA002117492A patent/CA2117492C/en not_active Expired - Fee Related
- 1993-02-25 WO PCT/US1993/001705 patent/WO1993016724A1/en active IP Right Grant
- 1993-02-25 BR BR9306042A patent/BR9306042A/pt not_active Application Discontinuation
- 1993-02-25 AU AU37785/93A patent/AU3778593A/en not_active Abandoned
- 1993-02-26 IL IL104880A patent/IL104880A/xx not_active IP Right Cessation
-
1994
- 1994-08-25 NO NO19943151A patent/NO319062B1/no not_active IP Right Cessation
-
1997
- 1997-09-12 AU AU37542/97A patent/AU720695B2/en not_active Ceased
-
2005
- 2005-03-25 US US11/090,321 patent/US20050208061A1/en not_active Abandoned
Also Published As
Publication number | Publication date |
---|---|
CA2117492A1 (en) | 1993-09-02 |
KR950700082A (ko) | 1995-01-16 |
DE69332518T2 (de) | 2003-09-04 |
JP3712260B2 (ja) | 2005-11-02 |
WO1993016724A1 (en) | 1993-09-02 |
US20050208061A1 (en) | 2005-09-22 |
DK0627933T3 (da) | 2003-03-24 |
NO943151L (no) | 1994-10-26 |
DE69332518D1 (de) | 2003-01-09 |
BR9306042A (pt) | 1997-11-18 |
EP0627933B1 (en) | 2002-11-27 |
AU3778593A (en) | 1993-09-13 |
IL104880A0 (en) | 1993-06-10 |
NO943151D0 (no) | 1994-08-25 |
ES2190784T3 (es) | 2003-08-16 |
AU3754297A (en) | 1997-11-20 |
CA2117492C (en) | 2009-04-07 |
EP0627933A4 (en) | 1997-01-15 |
IL104880A (en) | 1997-07-13 |
HUT74832A (en) | 1997-02-28 |
EP0627933A1 (en) | 1994-12-14 |
HU9402468D0 (en) | 1994-10-28 |
PT627933E (pt) | 2003-04-30 |
HU220357B (hu) | 2001-12-28 |
JPH08504745A (ja) | 1996-05-21 |
ATE228373T1 (de) | 2002-12-15 |
AU720695B2 (en) | 2000-06-08 |
Similar Documents
Publication | Publication Date | Title |
---|---|---|
NO319062B1 (no) | Bystander suppresjon av autoimmune sykdommer | |
US6645504B1 (en) | Bystander suppression of type I diabetes by oral administration of glucagon | |
JP2635444B2 (ja) | 自己抗体の経口投与による自己免疫性疾患の治療 | |
US5783188A (en) | Method of treating rheumatoid arthritis with type collagen peptide fragments containing repeating sequences | |
US5935577A (en) | Treatment of autoimmune disease using tolerization in combination with methotrexate | |
KR20000070460A (ko) | 메토트렉세이트와 공동으로 내성화를 사용한 자기면역질병의 치료 | |
WO1998032451A9 (en) | Treatment of autoimmune disease using tolerization in combination with methotrexate | |
CA2328108A1 (en) | Use of neglected target tissue antigens in modulation of immune responses | |
AU695883B2 (en) | Treatment of autoimmune disease using oral tolerization and/or Th2-enhancing cytokines | |
AU686797B2 (en) | Treatment of autoimmune disease using oral tolerization and/or type I interferon | |
US20010007758A1 (en) | Treatment of multiple sclerosis using COP-1 and Th2-enhancing cytokines | |
US20040115217A1 (en) | Bystander suppression of autoimmune diseases | |
WO1994004121A1 (en) | Bystander suppression of retroviral-associated neurological disease |
Legal Events
Date | Code | Title | Description |
---|---|---|---|
MM1K | Lapsed by not paying the annual fees |